Справа № 541/4299/24 
Провадження № 2/401/88/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2026 року місто Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючий суддя - Андріянова С.М.
за участю секретаря судового засідання – Філоненко Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в Світловодському міськрайонному суді Кіровоградської області, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

25 листопада 2024 року представник позивача Руденко К.В. звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3912422 від 20 серпня 2023 року в розмірі 97 468 грн. 18 коп., витрат на оплату судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. та 10 000 грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу. 
В обґрунтуванні позову посилається на те, що між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 20 серпня 2023 року укладено кредитний договір № 3912422. Відповідно до умов укладеного договору відповідачу надано кредит у розмірі 20 000 грн. строком на 360 днів. Процентна ставка фіксована у розмірі 1,3% за 1(один) день користування кредитом яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки 2% від суми кредиту за кожен день користування. Згідно Договору Кредитодавець зобов`язується надати кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором. Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти. Отже, свої зобов`язання ТОВ «Лінеура Україна» за Договором виконало в повному обсязі. 24 квітня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Укрглобал-Фінанс» укладено договір факторингу № 24/04/2024 відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 3912422 від 20 серпня 2023 року. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, станом на 24 квітня 2024 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 3912422 становить 97 468 грн. 18 коп., яка складається з: 17 983 грн. 12 коп. – заборгованість за кредитом, 79 485 грн. 06 коп. – заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4 кредитного договору за ставкою 2% за кожен день користування кредитом (730% річних) за період з 20 серпня 2023 року по 24 квітня 2024 року. Позивач вказує, що стягнення нарахованих процентів за користування кредитом за кредитним договором здійснюється за період строку дії кредитного договору, штрафні санкції не нараховані та не стягуються. 
Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 17 грудня 2024 року справу надіслано за підсудністю до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області.
Ухвалою Світловодського міськрайонного суду від 16 січня 2025 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
21 квітня 2025 року відповідач ОСОБА_1 подала до суду заяву про часткове визнання позову в якій вказує, що позов визнає частково в розмірі несплаченого тіла кредиту, а саме 16 491 грн. 92 коп., в іншій частині позову просить суд відмовити за безпідставністю вимог. Відповідач зазначає, що позивач просить суд стягнути заборгованість у розмірі 97 468 грн. 18 коп., яка складається з: 17 983 грн. 12 коп. – заборгованість за основною сумою боргу, 79 485 грн. 06 коп. – заборгованість за відсотками. Проте, ОСОБА_1 не погоджується з розрахунком заборгованості, оскільки з 11 вересня 2023 року чоловік відповідача перебуває на військовій службі та відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Станом на 10 вересня 2023 року борг за кредитним договором становить 21 491 грн. 92 коп., який складається з 18 640 грн. 00 коп. – заборгованість за тілом кредиту, 2 851 грн. 92 коп. – заборгованість за відсотками. Після 10 вересня 2023 року відповідач виконував зобов`язання за договором, яку потрібно враховувати в наступному вигляді: (тіло 18 640 грн. 00 коп. + відсотки 2 851 грн. 92 коп. – 5 000 грн. 00 коп. (сплачені 14 вересня 2023 року) = 16 491 грн. 92 коп. Отже з врахуванням позиції відповідача та розміру виконаних зобов`язань відповідачем, заборгованість за кредитним договором становить 16 491 грн. 92 коп.(основна сума боргу за тілом кредиту).
21 травня 2025 року представник позивача ОСОБА_2 подав до суду додаткові пояснення, в яких вказує, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року № 3633-ІХ набрав чинності 18 травня 2024 року. Кредитний договір № 3912422 укладено 20 серпня 2023 року. ОСОБА_1 є дружиною військовослужбовця ОСОБА_3 з 04 березня 2006 року, який з 11 вересня 2023 року перебуває на військовій службі у ВЧ НОМЕР_1 . Позивач вказує, що нарахування заборгованості за договором № 3912422 про надання коштів на умовах споживчого кредиту відбувалося у період з 20 серпня 2023 року по 24 квітня 2024 року, тобто до дати набрання чиності змінами до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в частині надання пільг дружинам (чоловікам) військовослужбовців. 
Ухвалою суду від 20 серпня 2025 року здійснено перехід судового розгляду справи зі спрощеного позовного провадження на загальне позовне провадження. Призначено підготовче судове засідання. 
Ухвалою суду від 10 вересня 2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.
06 листопада 2025 року позивач подала до суду клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу в кому просить суд зменшити розмір стягнення з ОСОБА_1 понесених витрат на правову допомогу з 10 000 грн. 00 коп. до 3 000 грн. 00 коп.
Представник позивача в судове засідання не з`явився. 02 березня 2026 року подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 
Відповідач в судове засідання не з`явився. 04 березня 2026 року подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. 
Оскільки, сторони у справі не з`явилися в судове засідання, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. 
Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.
20 серпня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 3912422 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом підписання відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Договором визначено: суму кредиту – 20 000 грн. 00 коп., строк на який надається кредит – 360 днів з дати його надання; Стандартна процентна ставка – 2,00% в день та застосовується в межах строку кредиту; 
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 20 000 грн. шляхом перерахування на банківську картку відповідача, що підтверджується довідкою ТОВ «УПР» № 3982 від 26 квітня 2024 року та не оспорюється відповідачем. (а.с.25)
24 квітня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» укладено договір факторингу 24/04/24, відповідно до умов якого відповідач отримав право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 3912422.(а.с.43-51)
Як вбачається з розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 3912422 від 20 серпня 2023 року заборгованість ОСОБА_1 перед позивачам складає 97 468 грн. 18 коп., яка складається з: 17 983 грн. 12 коп. – тіло кредиту та 79 485 грн. 06 коп. – проценти. Проценти по кредиту нараховані за період з 20 серпня 2023 року по 31 жовтня 2023 року.(а.с.14)
В п. 5 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Враховуючи це положення закону правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Також, відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».
Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі - ч. 2 ст. 639 ЦК України.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України).
Укладаючи кредитний договір, сторони вчинили дії, визначені ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», хронологія (перелік) таких дій із точним часом їх вчинення міститься в матеріалах справи.
Судом встановлено та підтверджено дослідженими доказами, що сторони договірних відносин досягли згоди з усіх істотних умов таких перед їх укладанням (сума кредиту, строк кредиту, процентна ставка по кредиту, розмір процентів за користування кредитом в гривні, загальна вартість кредиту для позичальника з урахуванням процентної ставки та виходячи з обраних споживачем умов кредитування), тому в силу ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк встановлений договором або Законом (ст. 612 ЦК України).
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
ОСОБА_1 факт отримання кредитних коштів не заперечує, проте не погоджується з розрахунком заборгованості, який наданий позивачем ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» в частині нарахованої суми заборгованості за відсотками. 
Так, відповідач заперечує проти стягнення з неї заборгованості за відсотками з огляду на її статус дружини військовослужбовця з 11 вересня 2023 року, який був на момент строку дії кредитного договору, а також положення п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей».
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Так, в статтях 1, 2 даного Закону закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей за якими - військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» , військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період в Україні діє з 18 березня 2014 року по теперішній час.
З моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 303/2014 в Україні настав особливий період, скасування особливого періоду буду здійснено окремим Указом Президента України «Про демобілізацію» після стабілізації обстановки на сході України; на момент подання позову в Україні діяв особливий період.
Національним Банком України дано роз`яснення стосовно перегляду умов кредитних договорів позичальників-військовослужбовців, а саме роз`яснено, що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації», який набрав чинності з 8 червня 2014 року, внесено доповнення до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до яких не підлягають нарахуванню штрафні санкції, пені за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами й організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду
Пункт 3 Прикінцевих положень зазначеногоЗакону передбачено поширення дії, зокрема підпункту 3 п. 4 розділу І цього Закону на військовослужбовців із початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.
Статтею 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» унормовано, що дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.
Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб відповідач з 04 березня 2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 .
З копії військового квитка серії НОМЕР_2 , який виданий на ім`я ОСОБА_3 , довідки від 18 вересня 2023 року № 2960, встановлено, що чоловік відповідачки перебуває на військовій службі з 11 вересня 2023 року. 
Таким чином, на відповідача ОСОБА_1 з 11 вересня 2023 року, як на дружину військовослужбовця, призваного на військову службу поширювалися пільги передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме не повинні нараховуватися штрафні санкції, пеня та проценти за користування кредитом на весь час його призову.
Суд зазначає, що відсутність звернення ОСОБА_1 до кредитора не спростовує той факт, що на неї розповсюджується дія Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». При цьому, за наявності позову про стягнення боргу за кредитним договором суди повинні самостійно здійснювати перерахунок кредитної заборгованості з огляду на поширення на позичальника пільг, передбачених пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (зменшити визначений банком обсяг заборгованості за тілом кредиту на суми зарахованих платежів на погашення штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом).
Аналогічний висновок щодо застосування відповідних норм права висловлено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року по справі № 642/548/21.
Станом на 10 вересня 2023 року заборгованість за кредитним договором № 3912422 від 20 серпня 2023 року становить 21 491 грн. 92 коп., який складається з 18 640 грн. 00 коп. – заборгованість за тілом кредиту, 2 851 грн. 92 коп. – заборгованість за відсотками. Після 10 вересня 2023 року відповідач виконував зобов`язання за договором у розмірі 5 000 грн. 00 коп. Отже, заборгованість за кредитним договором № 3912422 від 20 серпня 2023 року  становить 16 491 грн. 92 коп.(основна сума боргу за тілом кредиту).
На підставі викладеного, з відповідача ОСОБА_1 не підлягає стягненню сума заборгованості за процентами, яка нарахована згідно кредитного договору 3912422 від 20 серпня 2023 року, оскільки в даному випадку підлягають застосуванню у спірних правовідносинах правові норми статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Таким чином, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість у розмірі 16 491 грн. 92 коп., яка складається з основного боргу за тілом кредиту в розмірі 16 491 грн. 92 коп. коп.
Вирішуючи питання про відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. 00 коп., суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню.
В ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України зазначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно вимог ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).
Аналізуючи наведене, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, пропорційності, враховуючи всі аспекти та складність справи, яка не представляє складності, позов, поданий позивачем невеликого змісту, не потребує значного часу для його виготовлення, на думку суду такі витрати позивача не були неминучими.
Представником позивача до суду надана копія договору про надання юридичних послуг № 02/08/2024 від 02 серпня 2024 укладений між адвокатом Руденко К.В. та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс», акт приймання-передачі наданих послуг № 6 від 30 серпня 2024 року, витяг з реєстру № 1 до акту приймання-передачі наданих послуг № 6 від 30 серпня 2024 року, платіжну інструкцію від 06 вересня 2024 року.
06 листопада 2025 рокувідповідач подала до суду заяву про зменшення витрат на оплату правничої допомоги в якій вказує, що зазначена вартість робіт за надання правничої допомоги у малозначній та типовій справі є явно завищеними для професіонала в галузі права з вищою юридичною освітою, яким є адвокат відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». На підставі викладеного представник відповідача вважає, що оплата послуг адвоката в такій категорії справ не може бути більшою 3 000 грн. 00 коп. 
Таким чином, з врахуванням виконаної адвокатом роботи, враховуючи категорію справи, яка не представляє складності, обсяги виконаної роботи є незначними, розгляд справи проведено без участі сторін, а також з урахуванням принципів пропорційності, співмірності та розумності судових витрат, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн. 00 коп., який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати у справі у вигляді судового збору в сумі 2 422 грн. 40 коп. підлягають стягненню з відповідача на його користь частково в розмірі 409 грн. 88 коп., з урахування часткового задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст.525-527, 530, 625, 629, 1049, 1054, 1056 ЦК України, ст.ст.81, 141, 263-265 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» суму заборгованості за кредитним договором № 3912422 від 20 серпня 2023 року у розмірі 16 491 грн. 92 коп., витрати на оплату судового збору у розмірі 409 грн. 88 коп., та витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. 00 коп., а всього 19901грн. 80 коп. (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот одна гривня вісімдесят копійок).
В решті позовних вимог – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення Світловодського міськрайонного суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення не були вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс», юридична адреса: вул. Вацлава Гавела, буд. 4, м. Київ, 03124, ЄДРПОУ 41915308.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 виданий 04 травня 2006 року Світловодським МРВ УМВС України в Кіровоградській області. РНОКПП НОМЕР_4 . 

Суддя Світловодського міськрайонного
суду Кіровоградської області С.М. Андріянова