Справа № 293/1365/25 
Номер провадження 2/585/451/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2026 року        м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого судді В.О. Шульги, за участю секретаря Ю.В. Кириленко, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за позовом Ланового Євгена Миколайовича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В:
15.01.2026 року до Роменського міськрайонного суду Сумської області за підсудністю від Черняхівського районного суду Житомирської області надійшла цивільна справа за позовом Ланового Євгена Миколайовича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій позивач просить: Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС» заборгованість за кредитним договором № 2806203 від 16.10.2019 року у розмірі 39680 грн. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС» судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн. 
В обґрунтування заявлених вимог, в позовній заяві вказано, що ТОВ «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС» та ОСОБА_2 16.10.2019 р. уклали договір про надання кредиту №2806203. За цим Договором, Кредитодавець надає Позичальнику кредит на інші споживчі цілі (вирішення власних фінансових питань) без додаткового забезпечення у тимчасове, строкове, платне користування, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит і сплатити Проценти за користування кредитом та інші платежі у відповідності до умов Договору. Кредит надається в національній грошовій одиниці України - гривні, шляхом безготівкового перерахування коштів на картковий рахунок позичальника не пізніше кінця робочого дня кредитодавця наступного за днем підписання договору. За цим Договором Позичальник сплачує Кредитодавцю суму кредиту та проценти за користування кредитом, Неустойку (пеню, штраф), яка може нараховуватися у випадку порушення Позичальником умов цього Договору, а також комісії банків-емітентів платіжних карт, які використовує Позичальник. Відповідно до умов Кредитного договору, у якості підтвердження підписання Договору (вчинення електронного правочину), надання Кредиту позичальнику надсилаються кошти та електронне повідомлення, в якому зазначається інформація про Кредитодавця, Основна сума кредиту, процентні ставки та містить активне посилання на Правила, якими регламентуються порядок надання паперових копій електронних документів (за необхідності) та інші аспекти виконання вимог ч.11 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Правила надання кредиту ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» розміщені на Сайті Кредитодавця URL: https://alexскуdit.ua за посиланням URL: https://alexcred.it.ua/umovi. Таким чином, відповідач уклав Кредитний договір № 2806203 від 16.10.2019р. ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» (ЄДРПОУ: 41346335) та отримав кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 8000 грн. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що ( грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин - ст.526 та ст.527 Цивільного кодексу України внаслідок чого, керуючись нормами ст.ст. 530, 1082, 1084 ЦК України: 10.06.2025 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» (ЄДРПОУ: 41346335) та ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» (ЄДРПОУ: 43385549) відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу № АК-10/06/2025. 07.07.2025 року між ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» та ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу № ДФ-07072025. Згідно Договору факторингу-1 від 10.06.2025 року та Договору факторингу-2 від 07.07.2025 року відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 2806203 від 16.10.2019 року. Таким чином, сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС») є обґрунтованою та документально підтвердженою, яка становить 39680 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 8000 грн.; заборгованість за відсотками 31680 грн. Щодо орієнтовного розрахунку судових витрат, ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» повідомляє суду, що судові витрати позивача складаються зі сплаченого ним судового збору у розмірі 2422,40 та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.
18 листопада 2025 року ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрити провадження у справі. Постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
03 грудня 2025 року до Черняхівського районного суду Житомирської області від представника відповідача ОСОБА_3 – ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву в якому він просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Відзив мотивує тим, що, відсутні належні докази відступлення права вимоги за договором факторингу відносно відповідача. Позивач в позовній заяві стверджує що відповідачу було направлено Повідомлення про відступлення права вимоги, зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору № 2806203 від 16.10.2019 р.. Проте не надає належних доказів направлення такого Повідомлення відповідачу (копії квитанції, накладної, опису-вкладення в листі). Окрім того, на підтвердження факту переходу прав вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Солвентіс» надало договори факторингу № АК-10/06/25 від 10.06.2025 укладеного між ТОВ «Алекскредит» та ТОВ «Секвоя Каіптал» та ДФ-07072025 від 07.07.2025 укладеного між ТОВ «Секвоя Капітал» та ТОВ «Фінансова Компанія «Солвентіс», а також додатки до договорів: форму реєстру прав вимог, форму акту прийому-передачі документів за договором факторингу, форму надання інформації згідно Реєстру прав вимог в електронному вигляді, форму акту повернення права вимоги. В свою чергу, в жодному із наданих позивачем документів (формі реєстру гав вимог, формі акту прийому-передачі документів за договором факторингу, формі надання інформації згідно Реєстру прав вимог в електронному вигляді формі акту повернення права вимоги) не зазначена інформація за якими зобов`язаннями відбувається відступлення права вимоги, чи дійсно до предмету відступлення права вимоги за договором факторингу відносить вимоги до відповідача. З наданих позивачем документів цього не можливо встановити. Зазначені документи є лише формальним підтвердженням укладення між ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» та ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» договору факторингу, але у вказаних документах відсутня будь - яка інформація про те, що саме майнові вимоги до ОСОБА_2 увійшли до предмету передачі права вимоги за договором факторингу. Згідно п. 2.1.3 Договору факторингу - перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги відбувається шляхом підписання Сторонами Договору та відповідного Реєстру прав вимог, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників та набуває всіх прав щодо Боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Однак, як вже зазначалось вище в наданих до суду документах (формі реєстру прав вимог, формі акту прийому-передачі документів за договором факторингу, формі надання інформації згідно Реєстру прав вимог в електронному вигляді, формі акту повернення права вимоги) відсутня інформація щодо Боржників, зокрема відсутнє будь-яке згадування про ОСОБА_2 та наявність у неї боргу. Враховуючи наведене, позивачем не надано належних доказів переходу права вимоги до позивача від первісного кредитора, що позбавляє можливості встановити та перевірити обставини набуття позивачем прав кредитора за договором з відповідачем. Згідно із договором про надання кредиту № 2806203 від 16 жовтня 2019 року , укладеного між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_2 датою погашення кредиту відповідно до узгодженого строку повернення кредиту є 06 листопада 2019 року. Отже, вже 07 листопада 2019 року ТОВ «Алекскредит» дізнались про порушення своїх прав. Саме з цієї дати і починається перебіг строку позовної давності і закінчується 07 листопада 2022 року. Позов поданий з пропущенням строку позовної давності у повному обсязі. В якості доказу видачі коштів за кредитним договором № 2806203 позивач надає довідку, видану ТОВ «ФК Елаєнс» про надання послуг з переказу грошових коштів (Переказ на картку) та про інформаційно-технологічну взаємодію та приймання платежів, на підставі договору №41346335 18/10/17 укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» та ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ». Проте позивач не надає копії вищевказаного договору. Також, ТОВ «ФК «COЛBEHTIC» не було надано жодних доказів, які б підтверджували передання або сплату на картковий рахунок Відповідача або іншої особи (на виконання умов кредитного договору) грошових коштів. Договір №2806203 від 16.10.2019 року не містить відомостей про його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором саме ОСОБА_2 , оскільки саме тільки зазначення в кредитному договорі персональних даних відповідачки не підтверджує проходження нею верифікації та ідентифікації згідно вимог законодавства, що відбулося за відсутності копій особистих документів, які б підтверджували електронну ідентифікацію фізичної особи відповідача. З огляду на вказане вважає вимоги позивача не обґрунтованими і не доведеними.
12 грудня 2025 року до суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення ОСОБА_5 в яких він просив позовні вимоги задоволити в повному обсязі. В поясненнях зазначив, що 10 червня 2025 р. між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» (та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу №АК-10/06/2025, відповідно до умов якого, ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_6 за Договором про надання кредиту № 2806203 від 16.10.2019. Відповідно до п. 2.1.3. Договору факторингу № АК-10/06/2025 від 10 червня 2025 р., перехід від ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» до ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» прав вимоги відбувається шляхом підписання сторонами договору та відповідного Реєстру прав вимог, після чого ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками (за умови використання) Договір та Реєстру прав вимог підтверджує Факт переходу від ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» до ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» Прав вимоги.
Звертають увагу суду, що доданий до позовної заяви № АК-10/06/2025 від 10 червня 2025 р., зі сторінки 10 (десять), шо починається словами «Додаток №1 до Договору факторингу Ns АК-10/06/2025 від 10.06.2025 р. ФОРМА РЕЄСТР ПРАВ ВИМОГ» до сторінки 14 (чотирнадцять), носить суто рекомендаційний характер, та не становить у даному вигляді доказової бази, так як в своїй природі є ФОРМАМИ (БЛАНКАМИ), які погоджені сторонами даного правочину.
07 липня 2025 р. між Попереднім кредитором та ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» укладено Договір факторингу № ДФ-07072025 відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_6 за Договором про надання кредиту № 2806203 від 16.10.2019 у розмірі 39 680,00 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 8 000,00 грн; заборгованість за відсотками становить 31 680,00 грн; заборгованість за комісією становить 0,00 грн; заборгованість за пенею становить 0,00 грн.
Відповідно до п. 2.1.3. Договору факторингу № ДФ-07072025 від 07 липня 2025 р., Перехід від ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» до ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» прав вимоги відбувається шляхом підписання Сторонами Договору та відповідного Реєстру прав вимог, після чого ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо Боржників в обсязі та на умовах, шо існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками (за умови використання) Договір та Реєстр прав вимог підтверджує Факт переходу від ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» до ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» прав вимоги. 
Звертають увагу суду, що доданий до позовної заяви № ДФ-07072025 від 07 липня 2025 р., зі сторінки 10 (десять), шо починається словами «Додаток №1 до Договору факторингу № ДФ-07072025 від 07.07.2025 р. ФОРМА РЕЄСТР ПРАВ ВИМОГ» до сторінки 14 (чотирнадцять), носить суто рекомендаційний характер, та не становить у даному вигляді доказової бази, так як в своїй природі є ФОРМАМИ (БЛАНКАМИ), які погоджені сторонами даного правочину. Звертають увагу суду, що в законодавстві України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги. До того ж, дані листи ніяким чином не змінюють умов кредитних договорів, а носять лише інформаційний характер. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно пп. 5.1.2 Договору факторингу № АК-10/06/2025 від 10 червня 2025 р., зазначено, що ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» зобов`язаний перераховувати у строк 7 календарних днів від дня надходження, на банківський рахунок ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ», грошові кошти, отримані від Боржників на виконання ними своїх зобов`язань за договорами. Право вимоги за якими відступлено ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ», у порядку та строки, визначені цим Договором. Згідно пп. 5.1.2 Договору факторингу № ДФ-07072025 від 07 липня 2025 року, зазначено, що ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» зобов`язаний перераховувати у строк 7 календарних днів від дня надходження, на банківський рахунок ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС», грошові кошти, отримані від Боржників на виконання ними своїх зобов`язань за договорами. Право вимоги за якими відступлено ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС», у порядку та строки, визначені цим Договором.. Таким чином, в разі сплати Відповідачем коштів на погашення заборгованості на рахунок Первісного кредитора за кредитним договором, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та зараховані на погашення відповідної кредитної заборгованості. Зазначає, що відповідачем заборгованість ні новому, ні первісному, ні попередньому кредитору за Кредитним договором № 2806203 від 16.10.2019 не сплачувалась, внаслідок чого утворилася заборгованість у заявленій до стягнення сумі. Таким чином, при умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким Позичальник не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки Первісного кредитора, і таке виконання було б належна відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. З огляду на викладене, саме по собі неотримання v повідомлення відступлення права вимоги, на що посилається представник Відповідача, припиняє зобов`язань сторін за договором і не може бути підставою відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь Нового кредитора - ТОВ «ФК «COЛBEHTIC».
На підтвердження факту відступлення права вимоги до Відповідача за Договором про надання кредиту № 2806203 від 16.10.2019 на користь ТОВ «ФК «COЛBEHTIC» від ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» Позивачем до позовної заяви було долучено наступні документи: Копію Договору факторингу № АК-10/06/2025 від 10 червня 2025 року (додаток № 10 у позовній заяві); Витяг з Додатку № 1 до Договору факторингу № АК-10/06/2025 від 10 червня 2025 року (додаток № 4 у позовній заяві); Копію платіжної інструкції № 185 від 16 червня 2025 р щодо проведення фінансування за Договором факторингу № АК-10/06/2025 від 10 червня року (додаток № 20 у позовній заяві);Повідомлення за вих. № 20200616 від 16.06.2025 про уточнення признанні платежу від ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» (додаток № 21 у позовній заяві); Оригінал Договору факторингу № ДФ-07072025 від 07 липня 2025 р. (додатні № 11 у позовній заяві); Витяг з Додатку № 1 до Договору факторингу № ДФ-07072025 від 07 липня 2025 р. (додаток № 5 у позовній заяві); Копію платіжної інструкції № 812 від 08 липня 2025 р. з призначень платежу: «Оплата ціни придбання згідно Договору факторингу № ДФ-07072І від 07.07.2025р., без ПДВ» (додаток № 19 у позовній заяві).
Таким чином, доводи Відповідача, що ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» не надало належних та допустимих доказів набуття права вимоги до ОСОБА_6 за Кредитним договором № 2806203 від 16.10.2019, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Щодо заяви про застосування наслідків спливу позовної давності.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну та спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦКУ).
Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України).
Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
02.04.2020 набув чинності Закон України від 30.03.2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби», яким розділ 12 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України був доповнений п.12, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Карантин на підставі коронавірусної хвороби (СОVID-19), діяв на території України з 11.03.2020 року до 30.06.2023 року на підставі відповідних постанов Кабінету Міністрів України без перерв. Крім цього, 17.03.2022 року набув чинності Закон України від 15.03.2022 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», відповідно до якого розділ 12 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України був доповнений п.19, відповідно до якого у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Поряд з цим, Законом від 14.05.2025 №4434-ІХ «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» (далі - Закон №4434) передбачено відновлення строків позовної давності Закон №4434 передбачає виключення з Цивільного кодексу України, пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення». Саме цей пункт передбачає зупинення перебігу позовної давності, передбаченої ЦКУ, на період дії воєнного стану.
Закон №4434 набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування. Закон був надрукований в офіційному виданні «Голос України» від 03.06.2025 №108. Тому, він набрав чинності 04.09.2025, саме із цієї дати відновлено обчислення строків позовної давності.
Отже, хоча норми «Прикінцевих та перехідних положень» ЦКУ, якими призупинялися строки позовної давності на період карантину та воєнного стану мають різні Формулювання, але Фактично строки позовної давності були «на паузі у період з 02.04.2020 по 03.09.2025 (тобто, більше 5 років).
Як вбачається із матеріалів справи, 16.10.2019 ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» ОСОБА_6 уклали Договір про надання кредиту № 2806203, який підписаний електронним підписом Відповідач відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, що надісланий на номер мобільного телефону Відповідача.
Як випливає з умов кредитного договору строк на який надавався кредит становив 21 календарний день, тобто до 06.11.2019 р. (включно).
Починають розраховувати строк позовної давності з 07.11.2019. Строк позовної давності загальний, та складає 3 роки. З 02.04.2020 строк позовної давності було призупинено, та відновлення строку відбудеться з 04.09.2025. Отже строк, розраховується за періодами: період з 07.11.2019 по 02.04.2020 складає 4 місяці та 26 днів. Отже, до спливу строку давності залишилося ше 2 роки, 7 місяців та 4 дні; продовжуючи розраховувати строк (його залишок в 2 роки, 7 місяшв та 4 дні), починаючи з 04.09.2025. Отже, в даній ситуації строк позовної давності закінчиться 08.04.2028.
З матеріалів справи вбачається, що Позивач для захисту свого порушенго права, звернувся до суду 11.11.2025, тобто в межах строків позовної давності.
Станом на дату перерахування коштів - 16.10.2019, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛАЄНС» (код СДРПОУ: 38905834) перебувало у статусі платіжної установи з ліцензією на надання платіжних послуг (вид послуги - ПЕРЕКАЗ КОШТІВ У НАЦІОНАЛЬНІЙ ВАЛЮТІ БЕЗ ВІДКРИТТЯ РАХУНКІВ), що підтверджується інформацією з офіційного веб-сайту КІС. Між ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС» та ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» було укладено Договір 41346335 від 18.10.17 про надання послуг з переказу грошових коштів про інформаційно-технологічну взаємодію та приймання платежів.
Отже, як небанківська установа ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» звернулося до платіжної установи, яка мала відповідну ліцензію на надання платіжних послуг, задля перерахування кредитних коштів на рахунок Відповідача.
На виконання вищевказаних норм закону, та в обґрунтування заявлених позовних вимог. Позивач надав суду документи, щодо надання кредит коштів Позичальнику, а саме: кредитний договір, який містить підписи сторін і в кредитних правовідносинах є первинним бухгалтерським документом, деталізований розрахунок заборгованості за кредитним договором № 2806203 від 16.10.2019 та довідку від ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС» 04.11.2024, в якій виснується, про успішність проведення платежу, а також міститься наступна інформація: Номер в системі FONDY: 171334608. Номер операції: 39624611114104024247537338982813. Дата проведення платежу: 16.10.2019 Призначення платежу: transfer_funds. Сума платежу: 8 000,00 Валюта платежу: UAH. Платіжний метод: карта VISA Статус платежу: approved. Номер карти: НОМЕР_1 картки отримувача: PRIVATBANK.
Таким чином, наданий документ - довідка ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС» від 04.11.2024 є належним і допустимим доказом фактичного перерахування кредитних коштів Відповідачу та отримання їх останнім, адже містить усі обов`язкові реквізити електронного документа, що забезпечує автентичність і цілісність документа та підтверджує його юридичну силу та містить унікальні ідентифікаційні дані транзакції, що унеможливлює підробку або сумнів у достовірності операції.
Отже, Позивачем було надано до суду всі наявні документи по кредитній справі Відповідача, які були передані від ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ».
Між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та ОСОБА_6 було укладено Договір про надання кредиту № 2806203. Відповідно до п. 4.23 Правил, Заявник акцептує Оферту (підписує Договір) шляхом використання Електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно розділу 5 цих Правил. Кредитодавець підписує Договір шляхом використання факсимільного відтворення аналога підпису уповноваженої особи та відбитку печатки Кредитодавця згідно розділу 5 цих Правил після повної ідентифікації особи Заявника/Позичальника відповідно до цих Правил, Договору та внутрішньої політики з надання кредитів Кредитодавця. Таким чином, порядок укладення договору передбачає багаторівневу ідентифікацію, надання повної та достовірної інформації, обов`язкове ознайомлення з усіма істотними умовами, а також особисте підтвердження кожного етапу через одноразовий ідентифікатор. Це підтверджує, що Позичальник свідомо погодився з умовами договору та мав можливість ознайомитись із всією необхідною інформацією до укладення правочину. 
Таким чином, Позивач вважає, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі Відповідача, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Враховуючи все вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взар.мний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те. шо обставини, на які посилається представник Відповідача у відзиві, як на підстави для відмови у задоволені позовних вимог - є необгрунтовані, недоведені, суперечать умовам укладеного правочину. нормам чинного законодавства, ряду правових позицій викладених в Постановах ВСУ. а отже є такими що не підлягають задоволенню та не повинні братися судом до уваги.
Ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області від 18.12.2025 року цивільну справу №293/1365/25 за позовом ТОВ «ФК «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, передано на розгляд за територіальною підсудністю до Роменського міськрайонного суду Сумськохї області.
Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15.01.2026 року цивільну справу 293/1365/25 за позовом ТОВ «ФК «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, прийнято до розгляду Роменським міськрайонним судом Сумської області.
28.01.2026 року до суду від представника відповідача ОСОБА_1 – ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву в якому він просить відмовити в задоволенні позову. У відзиві вказав, що Позивач в позовній заяві стверджує що відповідачу було направлено Повідомлення про відступлення права вимоги, зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору № 2806203 від 16.10.2019р. Проте не надає належних доказів направлення такого Повідомлення відповідачу (копії квитанції, накладної, опису-вкладення в лист). Наявність копії повідомлення про відступлення права вимоги не свідчить про обізнаність відповідача про відступлення права вимоги за кредитним договором. Окрім того, на підтвердження факту переходу прав вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Солвентіс» надало договори факторингу № АК-10/06/25 від 10.06.2025 укладеного між ТОВ «Алекскредит» та ТОВ «Секвоя Каіптал» та № ДФ-07072025 від 07.07.2025 укладеного між ТОВ «Секвоя Капітал» та ТОВ «Фінансова Компанія «Солвентіс», а також додатки до договорів: форму реєстру прав вимог, форму акту прийому-передачі документів за договором факторингу, форму надання інформації згідно Реєстру прав вимог в електронному вигляді, форму акту повернення права вимоги. В свою чергу, в жодному із наданих позивачем документів (формі реєстру прав вимог, формі акту прийому-передачі документів за договором факторингу, формі надання інформації згідно Реєстру прав вимог в електронному вигляді, формі акту повернення права вимоги) не зазначена інформація за якими зобов`язаннями відбувається відступлення права вимоги, чи дійсно до предмету відступлення права вимоги за договором факторингу відносить вимоги до відповідача. З наданих позивачем документів цього не можливо встановити. Зазначені документи є лише формальним підтвердженням укладення між ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» та ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» договору факторингу, але у вказаних документах відсутня будь – яка інформація про те, що саме майнові вимоги до ОСОБА_2 увійшли до предмету передачі права вимоги за договором факторингу. Згідно п. 2.1.3 Договору факторингу – перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги відбувається шляхом підписання Сторонами Договору та відповідного Реєстру прав вимог, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників та набуває всіх прав щодо Боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Однак, як вже зазначалось вище в наданих до суду документах (формі реєстру прав вимог, формі акту прийому-передачі документів за договором факторингу, формі надання інформації згідно Реєстру прав вимог в електронному вигляді, формі акту повернення права вимоги) відсутня інформація щодо Боржників, зокрема відсутнє будь-яке згадування про ОСОБА_2 та наявність у неї боргу. Враховуючи наведене, позивачем не надано належних доказів переходу права вимоги до позивача від первісного кредитора, що позбавляє можливості встановити та перевірити обставини набуття позивачем прав кредитора за договором з відповідачем. Згідно із договором про надання кредиту № 2806203 від 16 жовтня 2019 року, укладеного між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_2 датою погашення кредиту відповідно до Узгодженого строку повернення кредиту є 06 листопада 2019 року. Отже, вже 07 листопада 2019 року ТОВ «Алекскредит» дізнались про порушення своїх прав. Саме з цієї дати і починається перебіг строку позовної давності і закінчується 07 листопада 2022 року. Позов поданий з пропущенням строку позовної давності у повному обсязі. Відповідно до ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. В якості доказу видачі коштів за кредитним договором № 2806203 позивач надає довідку, видану ТОВ «ФК Елаєнс» про надання послуг з переказу грошових коштів (Переказ на картку) та про інформаційно-технологічну взаємодію та приймання платежів, на підставі договору №41346335_18/10/17 укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» та ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ». Проте, позивач не надає копії вищевказаного договору. Також, належним доказом отримання відповідачем коштів в розмірі 8000 грн. має бути виписка руху коштів за банківськими рахунками, платіжне доручення. З наданого документа слідує, що грошові кошти були перераховані через посередника. Також, у наданому позивачем кредитному договорі відсутні будь-які відомості про те, що кредитні кошти будуть перераховуватися іншою юридичною особою, яка не виступає стороною за кредитним договором. У наданій довідці містяться відомості про те, що кошти перераховуються на підставі договору №41346335_18/10/17, але позивачем не надано копії цього договору. Належним та допустимим доказом надання споживчого кредиту на рахунок Отримувача є банківська виписка, яка повинна містити обов`язкові реквізити та бути належної форми, у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України. Наявна в матеріалах справи довідка ТОВ «Елаєнс» від 04 листопада 2024 року не містять обов`язкових реквізитів первинного бухгалтерського документа та не може вважатись даним документом. ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» не було надано жодних доказів, які б підтверджували передання або сплату на картковий рахунок Відповідача або іншої особи (на виконання умов кредитного договору) грошових коштів. На підтвердження укладення договору ТОВ «ФК «Солвентіс» надало копію кредитного договору № 2806203 від 16.10.2019 року укладеного між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_2 в електронному вигляді, в якому зазначено, факсимільне відтворення печатки ТОВ «Алекскредит» та підпису директора Єгорова Вадима Петровича. Проте, матеріали справи не містять доказів письмової згоди ОСОБА_2 , в якій мають міститися зразки відповідного аналога її власноручних підписів, на використання факсимільного відтворення підпису, відповідно до вимог ч. 3. ст. 207 ЦК України. Договір №2806203 від 16.10.2019 року не містить відомостей про його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором саме ОСОБА_2 , оскільки саме тільки зазначення в кредитному договорі персональних даних відповідачки не підтверджує проходження нею верифікації та ідентифікації згідно вимог законодавства, що відбулося за відсутності копій особистих документів, які б підтверджували електронну ідентифікацію фізичної особи відповідача. Відомості про те, що відповідачка пройшла ідентифікацію та верифікацію особи (заповнила анкету клієнта із зазначенням ПІБ, даних паспорту, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначила реквізити картки для отримання кредиту) підтвердила номер мобільного телефону, ознайомилася з умовами надання кредиту, умовами кредитного договору, правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, здійснила акцептування кредитного договору, шляхом надсилання електронного повідомлення підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором та підписала договір одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» та Закону України «Про платіжні послуги», належними, допустимими, достатніми доказами не доведено і факту укладання кредитного договору саме відповідачкою не підтверджує. Саме тільки зазначення в кредитному договорі персональних даних відповідача не підтверджує проходження нею верифікації та ідентифікації згідно вимог законодавства, що відбулося за відсутності копій особистих документів, які б підтверджували електронну ідентифікацію фізичної особи відповідача. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. З огляду на викладене, вважає, що ТОВ «Фінансова Компанія Солвентіс» не доведено і не обґрунтовано заявлені позовні вимоги, оскільки останнім не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовував свої вимоги, що є його процесуальним обов`язком.
Позивач ТОВ «ФК «Солвентіс» явку представника в судове засідання не забезпечили, в позовній заяві клопотали провести розгляд справи за відсутності їх представника.
Відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 до суду не прибули. У поданому відзиві клопотали провести розгляд справи без участі відповідача та її передставника. 
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 
Як встановлено судом та вбачається з письмових матеріалів справи, 16.10.2019 року між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання кредиту № 28060203, згідно якого сума кредиту складає 8000 грн. Кредит надається позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування на Картковий рахунок Позичальника. Процентні ставки складають: базова – 1,7 % за один день користування кредитом, акційна -1,36%, спеціальна– 3 % за один день користування Кредитом. Строк повернення кредиту 21 календарний день до 06.11.2019 р. включно. Кредит надається Позичальнику в сумі, що зазначена в п.1.4 Договору в безготівковій формі шляхом перерахуваннф на картковий рахунок позичальника. Відповідно до п. 1.13 договору за даним договором позичальник сплачує Суму кредиту, Проценти за користування кредитом, неустойки (пені, штрафи), які можуть нараховуватись у випадку порушення Позичальником умов цього Договору, також комісії банків емітентів платіжних карт, які використовує позичальник. Відповідно до п.3.1 договору строк дії Договру визначається з моменту його укладання між сторонами та діє до повного виконання сторонами обов`язків за ним. Даний договір підписано представником ТОВ «Алекскрелит» та ОСОБА_2 за допомогою одноразового ідентифікатора PS2806203 (а.с.8-10).
ОСОБА_2 також було підписано графік платежів (додаток № 1 до Договору про надання кредиту № 2806203 від 16.10.2019 року. 
Згідно довідки ТОВ «Елаєнс» від 04.11.2024 року на підставі договору № 41346335_18/10/17 про надання послуг з переказу грошових коштів та про інформаційно-технічну взаємодію та приймання платежів, укладеного ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» та ТОВ «ТОВ Алекскредит» і підтвердженням того, що платежі успішно проведені в системі: 16.10.2019 року сума платежу 8000 грн., номер картки НОМЕР_2 ( а.с.11). 
Відповідно до детального ( щоденного) розрахунку заборгованості за Договором про надання кредиту № 2806203 від 16.10.2019 року станом на 06.06.2025 року мається заборгованість в розмірі 55280 грн. Яка складається з тіла кредиту в сумі 8000,00 грн., нарахованих відсотків в сумі 47280,00 грн. З даного розрахунку вбачається, що відповідачем 06.11.2019 року здійснено сплату відсотків в сумі 2284,80 грн. (а.с.29-31). 
10.06.2025 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» (ЄДРПОУ: 41346335) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІД?ПО?ВІД?АЛЬ?НІ?СТЮ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» (ЄДРПОУ: 43385549) укладено Договір факторингу № АК-10/06/2025 (а.с.12-16).
07.07.2025 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІД?ПО?ВІД?АЛЬ?НІ?СТЮ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» (ЄДРПОУ: 43385549) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» (ЄДРПОУ: 43657029) відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу № ДФ-07072025 (а.с.35-39). 
Згідно витягів з реєстрів боржників до Договору факторингу № АК-10/06/2025 від 10.06.2025 року та № ДФ-07072025 від 07.07.2025 року, ОСОБА_2 за договором № 2806203 від 16.10.2019 року має заборгованість в сумі 39680 грн., яка складається з тіла кредиту – 8000 грн., сума заборгованості за відсотками – 31680 грн. (а.с.27, 28).
З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 24.04.2020 року вбачається, що 24.04.2020 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 було укладено шлюб та прізвище дружини після реєстрації змінено на ОСОБА_8 (а.с.66).
Відповідно до договору № 43657029 про надання правничої допомоги від 01.07.2025 року укладеного між ТОВ «ФК «Солвентіс» та адвокатом Лівак І.М., клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі і на умовах передбачених договором (а.с.52-54).
Відповідно до додаткової угоди №2806203 від 30.09.2025 року адвокат Лівак І.М. зобов`язується здійснювати представництво та захист інтересів Клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_2 (а.с.49).
Згідно акту №2806203 від 30.09.2025 року та детального опису робіт, виконаних адвокатом Лівак І.М., необхідних для надання правничої допомоги за позовом ТОВ «ФК «Солвентіс», загальна вартість виконаних адвокатом робіт становить 6000,00 грн. (а.с.50,51).
Як вбачається з інформаційної довідки АТ КБ «Приват Банк» на ім`я ОСОБА_3 в банку емітовано карту № НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ). Ідентифікаційні дані власника картки: прізвище, ім`я, по батькові ОСОБА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ; серія та номер паспорта НОМЕР_7 ; адреса місця проживання Адр. факт.: АДРЕСА_1 ; контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти тощо) НОМЕР_8 (а.с. 130).
З виписки за договором б/н за період з 16-10-2019 по 21-10-2019 р. по рахунку НОМЕР_4 вбачається, що 16.10.2019р. на даний рахунок було здійснено заразхування коштів в сумі 8000,00 грн. (а.с.131-132).
Відповідач взятих на себе зобов`язань по поверненню позики та сплаті відсотків не виконала, кредит та проценти за його користування не сплатив у повному обсязі, порушивши вимоги договору позики та ст. ст. 525, 526, 530, 1054 ЦК України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.
Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електрону комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електрону комерцію», якщо згідно з актом цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається.
За таких обставин, дослідивши зібрані в справі докази, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд вважає позов обґрунтованим і доходить висновку про можливість його задоволення.
Такого висновку суд приходить з тих підстав, що під час розгляду справи судом встановлено, що матеріалами справи та наданими сторонами доказами підтверджується факт укладення між позивачем та відповідачем кредитного договору. Зокрема, з наданих доказів убачається, що відповідач під час оформлення кредиту ввела свої персональні дані, а саме реєстраційний номер облікової картки платника податків, паспортні дані та адресу місця проживання, чим підтвердила свою ідентифікацію та волевиявлення на укладення кредитного договору в установленому законом порядку.
Крім того, суду надано належні та допустимі докази як позивачем, так і банківською установою щодо фактичного перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача ОСОБА_9 ( ОСОБА_3 , що свідчить про реальне виконання кредитодавцем своїх зобов`язань та виникнення у відповідача обов`язку щодо повернення отриманих грошових коштів та сплати передбачених договором відсотків.
Щодо доводів відповідача про сплив строку позовної давності, суд зазначає, що відповідно до вимог законодавства України перебіг строків позовної давності було зупинено на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, а також на період дії воєнного стану, запровадженого в Україні. У зв`язку з цим строк позовної давності на час розгляду даної справи не сплинув, а тому підстав для відмови у задоволенні позову з цих мотивів суд не вбачає.
Стосовно доводів відповідача про відсутність повідомлення її про відступлення права вимоги за договорами факторингу, суд звертає увагу, що сама по собі відсутність такого повідомлення не припиняє зобов`язання боржника та не звільняє його від обов`язку повернути отримані кредитні кошти. При цьому відповідач була обізнана про існування у неї заборгованості за кредитним договором та не була позбавлена можливості виконати свої зобов`язання, у тому числі шляхом сплати заборгованості первісному кредитору, однак належних дій для погашення боргу не вчинила.
В зв`язку з вказаним, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають задоволенню в повному обсязі.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. 
Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).
У відповідності до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З огляду на вказане, вирішуючи вимоги позивача про стягнення судових витрат, суд вважає, що витрати в розмірі 6000 грн. є значно завищеними, оскільки з приводу розгляду таких позовів в Україні вже склалася стала судова практика, а тому адвокат при складанні позову та зібранні доказів не міг витрати скільки часу, який міг би коштувати 6000 грн. За таких обставин розмір судових витрат які суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача - 3000 грн.
Таким чином, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у розмірі 2422,40 грн. судового збору та 3000 грн. витрат на правничу допомогу .
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 279, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву Ланового Євгена Миколайовича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 , (РНОКПП: НОМЕР_6 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС»» ( код ЄДРПОУ 43657029, суму заборгованості за Кредитним договором № 2806203 від 16.10.2019 року у розмірі 39680,00 (тридцять дев`ять тисяч шістсот вісімдесят гривень), судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку передбаченому п.15.5) Перехідних положень ЦПК України. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення суду складено 27 лютого 2026 року.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО  МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ	  В. О. Шульга