Єдиний унікальний номер 205/1791/26
Номер провадження3/205/783/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2026 року м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Таус М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої у АДРЕСА_1 
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 954700 від 31.01.2026 року, ОСОБА_1 29.01.2026 року о 21 год. 20 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювалась нецензурною лайкою на адресу чоловіка ОСОБА_2 , чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру.
Своїми діями вона вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином відповідно до вимог ст. 277-2 КУпАП України, причин неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали.
З урахуванням положень ст. 268 КУпАП суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності.
Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за умисне вчинення дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок яких була завдана або могла бути завдана шкода фізичному чи психічному здоров`ю потерпілого.
Таким чином, обов`язковими ознаками складу даного адміністративного правопорушення є: наявність протиправних дій; їх умисний характер; спрямованість таких дій на завдання шкоди; наявність або реальна можливість настання шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілого.
Відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство передбачає не лише словесні образи, а й такі дії, які викликають у постраждалої особи побоювання за свою безпеку, емоційну невпевненість або завдають шкоди психічному здоров`ю.
Судом досліджено такі докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 954700 від 31.01.2026 року; рапорт ЄО № 2672 від 31.01.2026 року; заяву ОСОБА_2 від 31.01.2026 року про вчинення правопорушення, згідно з якою він просить вжити заходів до своєї дружини, яка 29.01.2026 року о 21:20 за місцем проживання вчинила домашнє насильство психологічного характеру; письмові пояснення ОСОБА_2 , відповідно до яких він зазначив, що 29.01.2026 року разом із дружиною вживав алкогольні напої, після чого між ними виникла сварка, у ході якої дружина почала його ображати та висловлюватися на його адресу нецензурною лайкою; письмові пояснення ОСОБА_1 , згідно з якими вона пояснила, що 29.01.2026 року разом із чоловіком вживала алкогольні напої, після чого між ними виникла сварка, у ході якої чоловік почав її ображати та висловлюватися нецензурною лайкою.
Разом з тим, оцінюючи зазначені докази у їх сукупності відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, суд звертає увагу на наступне.
Із наданих матеріалів вбачається, що між подружжям мала місце побутова сварка, яка виникла на ґрунті спільного вживання алкогольних напоїв. Обидві сторони у своїх поясненнях підтверджують факт конфлікту та взаємних образ.
Водночас матеріали справи не містять відомостей, які б свідчили про систематичність таких дій, наявність контролю чи підпорядкування, а також відсутні будь-які дані щодо настання або реальної загрози настання шкоди психічному здоров`ю потерпілого.
Суд наголошує, що сам по собі факт словесного конфлікту або взаємних образ між подружжям не є безумовною підставою для кваліфікації таких дій як домашнє насильство у розумінні ст. 173-2 КУпАП. Для цього необхідна наявність ознак саме насильницької поведінки, а не звичайного побутового конфлікту.
Крім того, суд встановив, що протокол про адміністративне правопорушення складений з істотними недоліками, а саме: у ньому не розкрито об`єктивну сторону правопорушення; не зазначено, у чому саме полягала шкода або можливість її настання; відсутні будь-які дані щодо наслідків для потерпілого.
Такі недоліки є істотними, оскільки унеможливлюють встановлення всіх елементів складу адміністративного правопорушення.
Суд також зазначає, що не має повноважень самостійно усувати недоліки протоколу, змінювати фабулу правопорушення або доповнювати її новими обставинами, оскільки це суперечило б принципу змагальності та призвело б до погіршення становища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Таким чином, надані матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів, які б беззаперечно підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній належно доведений склад адміністративного правопорушення, а тому провадження у справі підлягає закриттю.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд —

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП — закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови

Суддя    Максим ТАУС