ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/666/26 Справа № 202/12066/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Шофаренко Ю. Ф. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Новікова Володимира Вікторовича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження на постанову Індустріального районного суду міста Дніпра від 25 грудня 2025 року стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі — КУпАП),
ВСТАНОВИВ:
Постановою Індустріального районного суду міста Дніпра від 25 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.
Відповідно до постанови суду першої інстанції, 01.12.2025 о 00 годині 59 хвилин ОСОБА_1 в м. Дніпро по проспекту Миру, 12, керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук. Водію запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. До початку проведення тесту ОСОБА_1 роз`яснено право на проходження тесту як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі, водій погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, пройшов огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, результат тесту склав 1,74 % проміле. Після проходження огляду на стан сп`яніння і встановлення стану сп`яніння ОСОБА_1 не погодився з результатом тесту, але не скористався правом проходження огляду в медичному закладі, яке йому було роз`яснення, тобто фактично від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, в порушення п.2.5 ПДР відмовився.
За змістом апеляційної скарги захисник заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вказує, що ним фактично отримана постанова суду першої інстанції 12.01.2026, строк на апеляційне оскарження обчислює 10 днів з моменту фактичного отримання постанови суду.
У судове засідання ОСОБА_1 та його захисник Новіков В.В. не з`явились, про час і дату судового засідання повідомлені належним чином.
Судові засідання, призначені в апеляційному суді на 02.02.2026 на 10-25 годину та 09.02.2026 на 10-15 годину відкладені за клопотанням захисника. При цьому за змістом прохальної частини апеляційної скарги захисник просить провести розгляд справи за його відсутності.
Разом з цим, 16.02.2026 захисник надіслав до апеляційного суду додаткові пояснення у справі, просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Враховуючи зазначені обставини, відповідно до положень ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка сторін не перешкоджає проведенню апеляційного провадження без їх участі.
Апеляційний суд, перевіривши доводи клопотання та поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження вважає їх такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на положеннях процесуального закону з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. 
Як слідує з положень ч. 2 ст. 294 КУпАП, початок строку апеляційного оскарження для постанов суду першої інстанції, винесених за результатами розгляду судом справи про адміністративне правопорушення обчислюється з дня винесення такої постанови, а не з дня отримання копії чи ознайомлення зі змістом постанови.
Разом з цим, за змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП апеляційна скарга подана після закінчення цього строку повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Оскаржена постанова винесена судом 25 грудня 2025 року, останній день строку апеляційного оскарження припадає на 05 січня 2026 року (3, 4 січня — вихідні дні), при цьому апеляційна скарга подана захисником Новіковим В.В. через підсистему «Електронний суд» 21 січня 2026 року (а.с. 14-22).
З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 у судовому засіданні в першій інстанції присутній не був, отримав копію постанови суду 09 січня 2026 року, на підтвердження чого в матеріалах справи наявна розписка (а.с. 13).
Доводи захисника про те, що ним отримано копію постанови суду 12 січня 2026 року, не підтверджено належними доказами. Апеляційний суд вважає помилковими твердження захисника щодо правил початку обчислення строку апеляційного оскарження, а саме десяти днів з моменту отримання постанови, оскільки положення статті 294 КУпАП такого порядку не містять. При цьому, з урахуванням отримання копії постанови ОСОБА_1 09.01.2026, десятиденний строк на подання апеляційної скарги, на який вказує захисник, ним також не дотриманий.
Апеляційний суд не може визнати як поважні причини пропуску строку апеляційного оскарження, посилання захисника на те, що ним отримано копію оскаржуваної постанови 12 січня 2026 року, оскільки такі доводи об`єктивно нічим не підтверджені.
Інших доводів поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження в клопотанні не наведено.
Процесуальний строк на апеляційне оскарження судового рішення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.
Виходячи із системного аналізу вказаних норм процесуального закону, поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами.
Таким чином, в клопотанні не наведене обґрунтування, що саме заважало ОСОБА_1 дізнатись про результати судового засідання у провадженні, про яке йому було достеменно відомо, своєчасно отримати копію оскарженої постанови та подати апеляційну скаргу.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яку відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ як джерело права, зокрема у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Матеріали справи не містять даних про наявність поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження, не наведено таких причин і в клопотанні про поновлення такого строку. 
Враховуючи вищевикладене, а також те, що захисник не навів жодних об`єктивних та поважних причин пропуску строку, апеляційний суд доходить висновку про відсутність достатніх підстав для поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 25 грудня 2025 року, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала, як подану після закінчення строку на апеляційне оскарження і відсутні підстави для його поновлення, що не перешкоджає повторному зверненню з апеляційною скаргою за наявності інших, поважних та об`єктивно підтверджених причин пропуску строку.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання захисника Новікова Володимира Вікторовича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду міста Дніпра від 25 грудня 2025 року та повернути апеляційну скаргу.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя         О. П. Піскун