Єдиний унікальний номер 341/250/26 
Номер провадження 2/341/421/26 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2026 року м. Галич
Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого - судді Васильцової Г.А.
секретарі – Габлей А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 570621058 в розмірі 53 032,00 грн, а також витрати на правову допомогу у розмірі 7 000,00 грн, в тому числі судові витрати у сумі 2 662, 40 грн.
Позов обґрунтований тим, що 22 лютого 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 570621058 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Кредитор свої зобов`язання виконав та надав боржнику у користування 12 000,00 грн шляхом перерахування через банк провайдер. Надалі відповідач збільшив суду кредиту до 20 000,00 грн, проте боржник свої зобов`язання з повернення коштів у встановлений договором строк не виконав. У подальшому право вимоги за вказаним кредитним договором неодноразово відступалося та зрештою було відступлено на користь ТОВ ФК «ЕЙС» на підставі договору факторингу № 11/07/25-E від 11.07.2025 року, відповідно до якого позивач набув права вимоги до відповідача. Позивач зазначає, що відповідач зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 53 032,00 грн, яка складається з: 20 000,00 грн - тіло кредиту, 33 032,00 грн – заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. У зв`язку із вищевикладеним, оскільки відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 27 лютого 2026 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження. Крім того, задоволено частково клопотання позивача про витребування доказів.
Інших заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило.
В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просить розгляд справи проводити за відсутності представника ТОВ ФК «ЕЙС», на задоволенні позовних вимог наполягають, не заперечують проти заочного розгляду справи
Відповідач у судове засідання не з?явився, відповідно до ст. 128 ЦПК України належним чином був повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить поштовий конверт, який повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач не повідомив суд про причину своєї неявки; відзив на позов не надав.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. 
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню.
Судом встановлено, що 22 лютого 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 570621058, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним за допомогою одноразового ідентифікатора VDU258A7. 
Відповідно до п. 1.2 кредитного договору кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником.
На підставі зазначеного договору позичальник отримав грошові кошти у розмірі 16 000,00 грн. У подальшому, відповідно до додаткових угод від 23.02.2020 року та 26.03.2020 року, строк кредитного договору було продовжено на 30 днів, а суму кредитного ліміту збільшено на 4 000,00 грн. /а.с.22-23, 24-25 зворотній бік/.
Особливості нарахування процентів, пролонгація дисконтного періоду та строку кредитування визначені п.п.1.3. -1.7. та п. 4.2. - 4.3. цього договору.
Факт перерахування відповідачу кредитних коштів в розмірі 20 000,00 грн на виконання умов кредитного договору підтверджується платіжними дорученнями від 22.02.2020 року та від 23.02.2020 року відповідно до яких проведено два платежі по 16 000,00 грн та 4 000,00 грн, а також банківською випискою по рахунку відповідача, наданою АТ КБ «Приват Банк» на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів /а.с.27/.
28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року, та який в подальшому додатковими угодами неодноразово продовжував строк своєї дії /а.с. 36-45/.
За вказаним договором факторингу, до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до боржників, включаючи відповідача, що підтверджується Реєстром прав вимоги № 87 від 03.07.2020 /а.с.49/.
05.05.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, та який в подальшому додатковими угодами продовжував строк своєї дії. Відповідно до реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023 року до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до боржників, включаючи відповідача/а.с.33-35/.
11.07.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу №11/07/25-Е, відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором /а.с.29-31/.
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 11/07/25-Е від 11.07.2025 року ТОВ «ФК «ЕЙС» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 53 032,00 грн, яка складається з: 20 000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 33 032,00 грн – заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом /а.с.32/.
У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, його заборгованість за кредитним договором № 570621058 від 22.02.2020 року, згідно розрахунку позивача, становить 53 032,00 грн, яка складається з: 20 000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 33 032,00 грн – заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
Відповідач не скористався своїми процесуальним правами передбаченими статями 12, 13, 76, 83, 84, 191 ЦПК України, не надав до суду заперечення щодо вимог позивача та доказів на їх спростування.
В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи
Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаного договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним (постанова Верховного Суду від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15)
Таким чином, якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
У відповідності до ст.ст. 625, 1048, 1054 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, і за кредитним договором зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
Враховуючи, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованості за кредитним договором за основною сумою боргу в розмірі 20 000,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог ТОВ «ФК «ЕЙС» в частині стягнення відсотків за договором кредиту суд виходить з наступного.
З долученого до позовної заяви розрахунку вбачається, що ТОВ Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» здійснено розрахунок за період з 22.02.2020 по 11.07.2020, тобто після закінчення строку дії договору.
Як встановлено із кредитного договору в цій справі, сторони визначили строк його дії, а тому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припинилося після спливу визначеного договором строку кредитування.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В даному випадку, при вирішення питання стягнення відсотків суд застосовує висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 12 лютого 2025 року у справі № 679/1103/23, де зазначено наступне.
Під час стягнення заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, а не іншими умовами, які дають змогу кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно велику суму компенсації, оскільки така непропорційно велика сума компенсації не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Так, умовами кредитного договору визначено, що строк дії договору продовжується на весь період, протягом якого сторони здійснюють свої права і виконують свої обов`язки за цим договором, до фактичної дати повернення кредиту, процентів за дисконтною та/або базовою процентними ставками, компенсації, яка має бути сплачена у разі невиконання умов договору (пені) та інших нарахувань передбачених договором. Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку надання кредиту, визначеного в п. 1.2. цього договору, є процентами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.
Правом на нарахування компенсаційних втрат, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, позивач не скористався, тобто позивач не заявляв до стягнення з відповідача неустойку в порядку, установленому ч. 2 ст. 625 ЦК України, як наслідку прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, а нарахував їх як відсотки за користування кредитом у порядку, встановленому ст. 1048 ЦК України.
Отже, при стягненні заявленої позивачем заборгованості за нарахованими процентами необхідно ґрунтуватися на чітко обумовлених між контрагентами кредитних договорів умовах, якими визначено ціну кредиту і строк кредитування саме у 60 днів відповідно, а не завуальованими умовами, які дозволяють кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно велику суму вартості кредиту. Такий механізм не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Позивачем не доведено пролонгацію кредитного договору, який не містить умов продовження дії договору, не надано доказів звернення позичальника за продовженням строку користування кредитним договором у будь-який спосіб, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для нарахування процентів за договором тільки у межах строку його дії - по 21.04.2020 року.
Таким чином, суд наводить власний розрахунок, зокрема: 20 лютого 2020 року сторони укладаючи кредитний договір № 570621058 погодили суму кредиту в розмірі 16 000,00 грн, строк кредиту - 30 днів та сплату відсотків за користування кредитом - дисконтна процентна ставка - 0,54 % в день.
Додатковою угодою від 23 лютого 2020 року укладеною між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 суму кредиту за кредитним за договором № 570621058 від 22 лютого 2020 року збільшено на 4 000,00 грн.
Додатковою угодою від 26 березня 2020 року сторони продовжили строк дії вказаного кредитного договору на 30 днів та починаючи з 23 березня 2020 року позичальник сплачує процентну ставку в розмірі 1,08 % в день від суми кредиту.
Отже, строк дії кредитного договору № 570621058 від 22 лютого 2020 року укладеного між «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 становить 60 днів (з 22 лютого 2020 року по 21 квітня 2020 року).
Відтак, за період з 22.02.2020 року по 22.03.2020 року розмір процентів за користування кредитними коштами складає 2 592,00 грн з розрахунку: 16 000,00 грн (борг) х 0,54% (відсотки) х 30 днів – строк кредитування.
За період з 23.03.2020 року по 21.04.2020 року розмір процентів за користування кредитними коштами складає 1 296,00 грн з розрахунку: 4 000,00 грн (борг) х 1,08% (відсотки відповідно до п. 3 додаткової угоди) х 30 днів – строк кредитування, загальна сума процентів складає 3 888,00 грн.
Як вбачається з розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» /а.с.26/ відповідачем 26 березня 2020 року сплачено відсотків на суму - 3 888,00 грн.
Таким чином, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог в цій частині, з урахуванням сплачених відсотків відповідачем. 
Згідно з ст. 536 ЦПК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачем надано не було.
Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з відповідача заборгованість на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» за договором кредитної лінії № 570621058 в розмірі 20 000,00 грн, з яких: 20 000,00 грн – сума заборгованості за тілом кредиту.
Що стосується витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного.
Згідно з частинами 1-4 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Вказані витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, про що зазначається у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц.
На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано суду договір про надання правничої допомоги від 20.08.2025 року, укладений із АО «Соломко та Партнери», довіреністю від 11.08.2025 року, додатковою угодою від 01.09.2025 року за № 25770914289 до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025 року, актом прийому-передачі наданих послуг від 29.12.2025 року, свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю № 7073/10. Відповідно до вказаних документів загальна сума витрат на надання правової допомоги склала 7 000,00 грн.
Таким чином, враховуючи складність справи, наданий адвокатом обсяг послуг (зокрема, збір документів, підготовка позовної заяви та подача її до суду), затрачений ним час на надання таких послуг, критерій реальності таких витрат та пропорційність складності справи вартості послуг адвоката, а також керуючись принципами диспозитивності та змагальності, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну (правничу) допомогу у розмірі 7 000,00 грн.
Крім того, суд зауважує, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи, на що вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року у справі № 275/150/22.
Оскільки позов ТОВ «ФК «ЕЙС» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 988,99 грн, виходячи з розрахунку: 20 000,00 грн (розмір задоволених позовних вимог)*2 662,40 грн. (сума сплаченого судового збору) /53 032,00 грн (розмір заявлених позовних вимог).
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 223, 247, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позов за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» (ЄДРПОУ 42986956, місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, кабінет 13) заборгованість за договором кредитної лінії № 570621058 від 22 лютого 2020 року у загальному розмірі 20 000 (двадцять тисяч гривень 00 коп.) з яких: 20 000,00 грн – сума заборгованості по тілу кредиту.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» (ЄДРПОУ 42986956, місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, кабінет 13) витрати, пов`язані з отримання правової допомоги в розмірі 7 000 (сім тисяч гривень 00 коп.).
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» (ЄДРПОУ 42986956, місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, кабінет 13) суму сплаченого судового збору у розмірі 988 (дев`ятсот вісімдесят вісім гривень 99 копійок).
В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення. 
Дата складення рішення суду 08.04.2026 року. 

  Суддя	Ганна ВАСИЛЬЦОВА