Справа № 629/263/26
Номер провадження 2/629/608/26 
РIШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2026 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі головуючого судді Ткаченко О.А., за участю секретаря Торенко Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявоюОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, - 
встановив:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить розірвати між ними шлюб зареєстрований 08 липня 2000 Відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівської міської ради Харківської області, актовий запис №134; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 15.01.2026 і до досягнення дитиною віку повноліття. В обґрунтування позову зазначає, що сторони з 08.07.2000 перебувають у зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шлюбні відносини не склалися через відсутність взаєморозуміння та різні характери, спору про розподіл спільного майна та місце проживання дитини не мають. Зазначає, що вона не має можливості самостійно забезпечувати всім належним дитину. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає та ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідач працездатний, стан його здоров`я та матеріальне становище дозволяють утримувати їх спільну дитину на достатньому рівні. 
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала, після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище « ОСОБА_4 », судовий збір з відповідача не стягувати.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Сторони з 03 липня 2000 перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівської міської ради Харківської області, актовий запис №134.
Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно Акту про фактичне місце проживання особи від 14.01.2026, ОСОБА_1 , 1974 року народження та її неповнолітній син ОСОБА_3 , 2008 року народження, проживають за адресою: АДРЕСА_1 з вересня 2023 року.
Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.
Судом було з`ясовано, що між сторонами немає спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця проживання дитини, якщо шлюб буде розірвано.
Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, оскільки сторони не проживають однією сім`єю, подружніх стосунків не підтримують і не ведуть спільного господарства.
Після розірвання шлюбу, згідно заяви позивача, залишити їй шлюбне прізвище- « ОСОБА_4 ».
Щодо вимоги про стягнення аліментів, суд зазначає, що ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Відповідно до ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Частиною 2 статті 180 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини, як убачається з матеріалів справи, між сторонами у справі немає, тому у позивача є підстави для звернення до суду з відповідним позовом.
Відповідно до ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 
Згідно ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
При встановленні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Судом встановлено, що відповідач працездатний, інших осіб на утриманні не має, дитина проживає з позивачем, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, а тому остання має право на утримання від відповідача по справі.
Відповідно до ст.12,82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст.183 Сімейного Кодексу України, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Суд не стягує з відповідача суму сплаченого судового збору на користь позивача, за позовну вимогу про розірвання шлюбу, так як про це в своїй заяві просила позивач 
Розподіл судових витрат щодо позовної вимоги про стягнення аліментів суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України. 
Керуючись ст.2,12,13,76,78,81,82,95,141,200,206,263-268,354,355 ЦПК України, ст.110,111,112,113,115,180-182, 184,191 Сімейного Кодексу України, суд, - 

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини – задовольнити. 
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою м.Петрівськ, Саратівської області, РФ, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем м.Лозова, Харківської області, зареєстрований 03 липня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівської міської ради Харківської області, актовий запис №134.
Після розірвання шлюбу, позивачу ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище – « ОСОБА_4 ». 
Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Лозова, Харківської області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м.Петрівськ, Саратівської області, РФ, аліменти на утримання неповнолітньої дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду 15.01.2026 і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. 
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн. 20 коп. (одержувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), р/рUA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106). 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя      Олександр ТКАЧЕНКО