Сарненський районний суд 
Рівненської області 
________________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 572/2151/24 
Провадження № 2/572/23/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2026 року Сарненський районний суд Рівненської області
в складі: 
головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.
при секретарі - МОРОЗ Ю.М.

за участі :
позивача – відповідача ОСОБА_1 
відповідача-позивача ОСОБА_2 
представника відповідача-позивача ОСОБА_3 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни цивільну справу №572/2151/24 за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом (вимоги за яким під час підготовчого судового засідання змінила), в якому просить визнати спільною сумісною власністю та здійснити поділ майна подружжя, виділивши їй у власність 1/2 частину в будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 128,6 м2 (житловою площею 65,3 м2); визнати об`єктами права спільної сумісної власності подружжя автомобіль марки «PEUGEOR» модель 3008, 2009 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 та мотоцикл марки «KAWASAKI» модель ZR 1400, 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 1/2 частини від вартості вказаних транспортних засобів, вирішивши питання розподілу судових витрат.
ОСОБА_2 подав до суду зустрічний позов, в якому просить визнати за ним право власності на 2/3 частки будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 128,6 м2 (житловою площею 65,3 м2); виділити ОСОБА_1 автомобіль марки «PEUGEOR» модель 3008, 2009 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частину грошової компенсації вартості вказаного транспортного засобу; визнати спільною сумісною власністю сторін по справі кошти, розміщені на депозитному рахунку у відділенні «Укргазбанк» та кошти, внесені на придбання квартири, загальною площею 45,43 кв.м., яка знаходиться на 2 поверсі житлового будинку по АДРЕСА_2 , стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 по 1/2 частині вказаних коштів.
Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 23 липня 2024 року позови були об`єднані в одне провадження. 
В обгрунтування заявлених вимог за первісним позовом позивачем вказано, що сторони по справі перебували між собою у зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 2007 року по 20 липня 2023 року. Шлюб розірваний рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 20 червня 2023 року у цивільній справі №572/2057/23, яке набрало законної сили 20 липня 2023 року.
В шлюбі у подружжя народилось двоє дітей : ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Під час розгляду справи про розірвання шлюбу спору про поділ майна між подружжям не виникало.
За час перебування у шлюбі сторонами набуто у власність наступне майно : будинок житловий АДРЕСА_1 , загальною площею 128,6 м2 (житловою площею 65,3 м2); автомобіль марки «PEUGEOR» модель 3008, 2009 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , який згідно із змістом позовної заяви, придбано за особисті кошти ОСОБА_1 , а також та мотоцикл марки «KAWASAKI» модель ZR 1400, 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 . Право власності на вказане майно зареєстровано за ОСОБА_2 .
ОСОБА_1 вказує, що оскільки вказане вище майно набуто під час шлюбу за спільні кошти подружжя – є підстави для визнання такого майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ між сторонами по справі, визнавши за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку, транспортні засоби залишити у власності ОСОБА_2 , стягнувши з нього на користь ОСОБА_1 1/2 частку від їх вартості.
ОСОБА_2 суду подано відзив на позов ОСОБА_1 , в якому сторона вимоги за первісним позовом визнає частково. Відповідачем за первісним позовом вказано, що дійсно сторони перебували між собою у шлюбі, під час якого за спільні кошти придбано автомобіль марки «PEUGEOR» модель 3008, 2009 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , який ОСОБА_2 просить залишити ОСОБА_1 , стягнувши з неї на його користь 1/2 частину вартості вказаного автомобіля.
Що стосується поділу будинку - відповідач за первісним позовом не заперечує, що будинок, розташований по АДРЕСА_1 набутий під час шлюбу, однак, просить врахувати, що будівництво здійснювалось не за спільні кошти, а виключно за рахунок доходу, отриманого ОСОБА_2 , а тому, з урахуванням тієї обставини, що неповнолітні діти сторін по справі проживають саме із ним, визначити частку позивачки за первісним позовом у вказаному майні як 1/3. 
Відповідно до відзиву - ОСОБА_2 заперечує факт набуття подружжям мотоциклу марки «KAWASAKI» модель ZR 1400, 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , через що просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 в цій частині.
В обґрунтування зустрічного позову ОСОБА_2 вказує, що дійсно сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого набули житловий будинок та автомобіль марки «PEUGEOR» модель 3008, 2009 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 . Крім цього, позивач-відповідач вказує, що сторонами було набуто також однокімнатну квартиру загальною площею 45,43 кв.м., що знаходиться на 2 поверсі житлового будинку по АДРЕСА_2 .
Отже, відповідач-позивач також просить здійснити розподіл спільного майна подружжя, визнавши за ним право власності на 2/3 частини спірного будинковолодіння по АДРЕСА_1 , виділити ОСОБА_1 автомобіль марки «PEUGEOR» модель 3008, 2009 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , стягнувши з неї на його користь 1/2 частину вартості вказаного автомобіля, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1/2 частину коштів, розміщених на депозитному рахунку «Укргазбанк», а також 1/2 частину коштів, внесених на придбання квартири загальною площею 45,43 кв.м., що знаходиться на 2 поверсі житлового будинку по АДРЕСА_2 , визнавши вказане майно спільною сумісною власністю подружжя.
ОСОБА_1 подано відзив на зустрічний позов, в якому вона не визнала вимоги ОСОБА_2 в повному обсязі.
Так, ОСОБА_1 вважає, що підстави для збільшення частки ОСОБА_2 у нерухомому майні – житловому будинку АДРЕСА_1 , відсутні. Крім цього, ОСОБА_1 вказує на безпідставність вимоги ОСОБА_2 щодо поділу грошових коштів, розміщених на рахунках АБ «Укргазбанк», а також стягнення половини суми коштів, внесених на придбання квартири у житловому будинку по АДРЕСА_2 , оскільки вкладів у АБ «Укргазбанк» вона не має, жодних коштів на придбання квартири не вносила.
В судовому засіданні сторони підтримали заявлені вимоги за первісним та зустрічним позовом, дали пояснення відповідно до змісту позовних заяв. 
Сторонами були заявлені клопотання про витребування доказів.
За клопотанням ОСОБА_1 ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 23 липня 2024 року витребувано у Територіального сервісного центру МВС України №5643, інформацію про реєстрацію за ОСОБА_2 транспортних засобів : автомобіля марки «PEUGEOR» модель 3008, 2009 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 та мотоцикла марки «KAWASAKI» модель ZR 1400, 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 . 
За клопотанням ОСОБА_2 ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 09 грудня 2025 року витребувано : у ПАТ АБ «Укргазбанк» належним чином завірені копії договорів банківських вкладів (депозитів), укладених ОСОБА_1 (паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) із АБ «Укргазбанк» у період з 2015 року по 2023 рік, а також належним чином завірені копії виписок по банківських рахунках та інших підтверджуючих документів про повернення АБ «Укргазбанк» ОСОБА_1 коштів з вкладних (депозитних) рахунків з урахуванням відсотків, згідно укладених договорів; у ТзОВ «АЛАТИР-С» (м.Рівне вул.Князя Володимира,108 Рівненської області, код ЄДРПОУ 40778138) належним чином завірені копії документів про оплату ОСОБА_1 (покупцем), забезпечувальних платежів на користь ТзОВ «АЛАТИР-С» (продавця) на виконання попереднього договору купівлі-продажу квартири загальною площею 45,43 кв.м., що знаходиться на 2 поверсі житлового будинку по АДРЕСА_2 ; надати інформацію – чи укладений між ОСОБА_1 (покупцем) та ТзОВ «АЛАТИР-С» (продавцем) «Основний договір» купівлі–продажу квартири на визначених умовах Попереднім договором купівлі-продажу квартири загальною площею 45,43 кв.м., що знаходиться на 2 поверсі житлового будинку по АДРЕСА_2 , надавши копію такого договору; надати інформацію щодо дії або припинення дії Попереднього договору, укладені договори про внесення змін та доповнень до Попереднього договору купівлі-продажу квартири загальною площею 45,43 кв.м., що знаходиться на 2 поверсі житлового будинку по АДРЕСА_2 , надавши копії таких договорів; у АТ КБ «ПриватБанк» належним чином завірені копії документів про оплату ОСОБА_1 (паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) забезпечувальних платежів на користь ТзОВ «АЛАТИР-С» , на виконання Попереднього договору купівлі-продажу квартири загальною площею 45,43 кв.м., що знаходиться на 2 поверсі житлового будинку по АДРЕСА_2 , на поточний рахунок НОМЕР_5 в АТ «ПриватБанк» або на інший рахунок ТзОВ «АЛАТИР-С».
Інших клопотань від сторін не надходило. 
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з урахуванням позиції сторін, суд дійшов до наступного.
Правовідносини між сторонами виникли з приводу права на нерухоме майно, яке придбане під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбу.
Вказані правовідносини регулюються нормами СК та ЦК України.
Відповідно до змісту позовної заяви – сторони по справі перебували у шлюбі, який на даний час розірвано.
Вказані обставини доводяться дослідженою судом копією рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 20 червня 2023 року, яким розірвано шлюб, зареєстрований 15 вересня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сарненського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №212. 
Отже, судом достовірно встановлено, що сторони по справі перебували між собою у шлюбі з 15 вересня 2007 року по 20 червня 2023 року.
Подружжя має двох дітей : ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які є неповнолітніми, що встановлено судом із змісту позовної заяви та підтверджується наданими суду копіями повторно виданих свідоцтв про народження цих дітей (відповідно, серії НОМЕР_6 від 24 січня 2024 року та серії НОМЕР_7 від 24 січня 2024 року).
Надана суду позивачем Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №371331941 від 25 березня 2024 року, доводить, що 31 березня 2023 року за ОСОБА_2 на праві власності зареєстровано закінчений будівництвом об`єкт - житловий будинок загальною площею 128,6 м2, розташований по АДРЕСА_1 . Підстава внесення запису – рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
Таким чином, із наведених вище доказів судом достовірно встановлено, що сторони перебували між собою у шлюбі, під час якого набули спірне майно, а саме : житловий будинок, право на який зареєстровано на праві приватної власності за позивачем за зустрічним позовом – ОСОБА_2 .
Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України – майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна норма міститься у Сімейному кодексі України. Частиною 1 статті 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку, при чому частиною 1 статті 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
В обґрунтування заперечень щодо вимоги про поділ будинку в рівних частинах, ОСОБА_2 вказано, що будівництво здійснювалось переважно за кошти, зароблені ним особисто, на доведення чого стороною надано докази його працевлаштування, а саме : копію наказу №4 від 08 липня 2015 року, яким ОСОБА_2 з цього ж числа був прийнятий на роботу водієм автотранспортних засобів, довідку про доходи останнього у ТОВ «Сарни транс» за період з травня 2023 року по квітень 2024 року, а також патент від 15 квітня 2023 року для працевлаштування у Республіці Саха.
Чинним законодавством передбачено презумпцію віднесення придбаного під час шлюбу майна до спільної сумісної власності подружжя. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю. Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя. Заінтересована особа може довести, що майно придбане нею у шлюбі, але за її особисті кошти. У цьому разі презумпція права спільної сумісної власності на це майно буде спростована. Якщо ж заява, одного з подружжя, про те, що річ була куплена на її особисті кошти не буде належним чином підтверджена, презумпція права спільної сумісної власності подружжя залишиться непохитною.
Однак, заробіток, отриманий одним із подружжя під час перебування у шлюбі, в даному випадку не є особистими коштами одного з подружжя, а тому, з урахуванням наведеної вище норми закону, а саме : ч.1 ст.60 СК України – спірне будинковолодіння має статус спільної сумісної власності подружжя. 
Доказів іншого, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України відповідачем-позивачем суду не надано.
Таким чином, суд вважає, що вказаний сторонами у первісному та зустрічному позовах житловий будинок, дійсно є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки набутий під час перебування сторонами по справі у зареєстрованому шлюбі.
Під час розгляду даної справи судом не встановлено обставин, за яких спірне майно належало б одному із подружжя, відповідно до ст.57 СК України, а тому вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Відповідно до ч.1 ст.70 СК України - у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Частинами 2 та 3 статті 70 СК України визначено, що при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.
ОСОБА_2 при вирішенні питання розподілу спірного будинковолодіння просить збільшити його частку у вказаному майні, посилаючись саме на проживання із ним неповнолітніх дітей.
Як встановлено судом із наданих копій свідоцтв про народження – сторони по справі мають двох неповнолітніх дітей : ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які дійсно зареєстровані по АДРЕСА_1 , що доводиться Витягами з реєстру територіальної громади від 08 грудня 2023 року та Витягом №2014 від 20 травня 2024 року про зареєстрованих у житловому будинку/приміщенні осіб.
Однак, рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 06 грудня 2024 року ОСОБА_2 було відмовлено у визначенні місця проживання неповнолітніх дітей із ним.
Відповідно до копії акта №348 від 01 липня 2024 року обстеження матеріально-побутових умов – уповноваженими особами виконавчого комітету Сарненської міської ради встановлено, що при відвідуванні будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , дома були присутні ОСОБА_1 та її неповнолітні доньки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Доказів того, що ОСОБА_2 отримує аліменти від ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей суду не надано.
Отже, судом не встановлено підстав для збільшення частки ОСОБА_2 у спільному будинковолодінні при його поділі.
Частиною1 статті 71 СК України передбачено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. 
Враховуючи відсутність клопотань про поділ майна в натурі – суд вважає за можливе визначити частки сторін по справі у цьому майні, які становлять 50% кожного із подружжя. 
Із наданої суду копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу – автомобіля марки «PEUGEOR» модель 3008, 2009 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , вбачається, що вказаний транспортний засіб зареєстровано на праві власності за ОСОБА_2 02 жовтня 2020 року.
Повідомлення №31/35-5643-208-2024 від 11 грудня 2024 року, надане за підписом адміністратора ТСЦ МВС №5643, доводить, що згідно відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів 02 жовтня 2020 року ТСЦ №5641 на підставі договору купівлі-продажу №3519 від 02 жовтня 2020 року, укладеного в ПП «Автостарс» за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровано легковий автомобіль марки «PEUGEOR» модель 3008, 2009 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_8 та видано свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_9 ; згідно відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів 29 березня 2023 року ТСЦ №5643 на підставі договору купівлі-продажу №000875 від 29 березня 2023 року, укладеного в ПП «Автопромбуд» за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровано мотоцикл марки «KAWASAKI» модель ZR 1400, 2008 року випуску, шасі № НОМЕР_10 , номерний знак НОМЕР_2 та видано свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_11 .
З огляду на наведене, транспортні засоби також придбані сторонами під час перебування у шлюбі, а тому вони відносяться до спільного сумісного майна подружжя. 
Частина 2 статті 71 СК України - неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. 
Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст. 183 ЦК). Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.
Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 ЦК), співвласник, який бажає виділу, має право на отримання від інших співвласників грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (абз. 1 ч. 2 ст. 364 ЦК).
Судом враховано, що зазначене вище майно є неподільним, а тому одному із подружжя має бути компенсовано частка вартості цього майна.
Жодної інформації щодо вартості транспортних засобів сторонами суду не надано, клопотання про призначення експертизи з метою визначення вартості спірних транспортних засобів в ході судового провадження не заявлено. 
Отже, за вказаних обставин, суд вважає за можливе припинити право спільної сумісної власності на вказане майно, залишивши автомобіль у власності ОСОБА_1 , мотоцикл – ОСОБА_2 .
Крім цього, відповідачем-позивачем заявлено вимогу про визнання коштів, внесених ОСОБА_1 на придбання квартири, загальною площею 45,43 кв.м., яка знаходиться на 2 поверсі житлового будинку по АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю, стягнення з останньої на користь ОСОБА_2 половини від вказаної суми.
На доведення заявленої вимоги ОСОБА_2 надано копії попереднього договору купівлі-продажу від 22 червня 2021 року, укладеного ОСОБА_1 та ТзОВ «Алатир-С», предметом якого є подальше укладення сторонами (протягом 12 місяців з дні підписання цього договору) договору купівлі-продажу об`єкту нерухомості – квартири, відповідно до додатку №1, а саме : квартири площею 45,43 м2, розташованої у житловому будинку АДРЕСА_2 , нотаріально посвідчену згоду ОСОБА_2 на укладення вказаного договору ОСОБА_1 , а також інформацію, надану АТ КБ «ПриватБанк» за №572/2151/24 від 09 грудня 2025 року про здійснення ОСОБА_1 переказів на користь ТОВ «Алатир-С» на виконання договору від 22 червня 2021 року.
Однак, ОСОБА_1 доведено наданими суду копіями угоди від 15 червня 2022 року та видатковим касовим ордером від 15 червня 2022 року, факт розірвання вказаного вище попереднього договору, укладеного між ОСОБА_1 та ТзОВ «Алатир-С», а також повернення їй 250 000 грн., внесених на виконання такого договору (судом не приймається до уваги заперечення представника відповідача-позивача щодо недотримання нотаріальної форми посвічення такого договору, оскільки ці обставини не є предметом позову).
Доказів того, що вказані кошти існують в наявності у подружжя на час звернення сторін по справі до суду, не надано.
Отже, відсутні підстави для визнання таких коштів спільною сумісною власністю подружжя та їх поділу.
В той же час, ОСОБА_2 заявлено вимогу про поділ грошових коштів, які були розміщені на рахунках ОСОБА_1 .
Інформація, надана суду АБ «Укргазбанк» 31 грудня 2025 року за №148/169/2025, доводить, що у період часу ОСОБА_1 за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2023 року було відкрито 25 договорів банківських вкладів та 5 депозитних рахунків.
Загальна сума коштів, які перебували на вказаних рахунках та були отримані ОСОБА_1 в період перебування у шлюбі з ОСОБА_2 становить 2 073 261 грн. 78 коп.
Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.
Вирішуючи спори між подружжям, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.
У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 756/14404 (провадження № 61-24789св18) вказав, що грошові кошти, які були внесені за час зареєстрованого шлюбу та обліковувалися на розрахунковому рахунку, є спільним майном подружжя, а тому підлягають поділу.
Таким чином, суд вважає встановленим, що за час перебування у шлюбі сторонами по справі набуті грошові кошти, які були розміщені на банківських рахунках, на загальну суму 2 073 261 грн. 78 коп., а тому вказані кошти мають статус спільної сумісної власності подружжя.
ОСОБА_1 заперечувала можливість поділу вказаних коштів, посилаючись на відсутність такого майна в натурі на час розгляду справи судом.
Сторона вказує, що вказані кошти були отримані нею та використані на потреби сім`ї.
Частиною 1 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Отже, сторона має в даному випадку довести, що вказані кошти дійсно витрачені на потреби сім`ї.
Таких доказів ОСОБА_1 суду не надано, а тому сума грошових коштів, що перебувала на рахунках АБ «Укргазбанк» має бути визнана спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу між сторонами по справі, з урахуванням вимог ч.1 ст.70 СК України.
Сторонами заявлено вимогу про розподіл понесених судових витрат.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України – судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову – на відповідача.
Оскільки суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість заявлених як за первісним, так і за зустрічним позовом вимог, слід стягнути зі сторін на користь один одного документально підтверджені витрати по оплаті судового збору, що є пропорційним задоволеним вимогам. 
В ході судового провадження встановлено, що предметом зустрічного позову є грошові кошти у сумі 1 161 630 грн. 89 коп.
В той же час, ОСОБА_2 під час звернення із позовом до суду сплачено судовий збір у мінімальному розмірі, в зв`язку із відсутністю інформації про суму позову.
Отже, виходячи із суми позову ОСОБА_2 , встановленої під час судового провадження, ним не доплачено судовий збір у розмірі (1% ціни позову становить 11 616 грн. 31 коп., при максимальному розмірі судового збору за поділ майна подружжя – 9 984 грн., з урахуванням сплаченої суми 1211 грн. 50 коп.)
На підставі наведеного, ст.ст. 60, 61, 70, 71 СК України, ст.ст.15, 16, 355, 368, 391 ЦК України, керуючись ст.ст. 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (жительки АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (жителя АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_12 , РНОКПП НОМЕР_13 ) про поділ майна подружжя, а саме : житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 128,6 м2 (житловою площею 65,3 м2) – задоволити повністю, зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про проділ цього ж будинковолодіння – задоволити частково. 
Житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 128,6 м2 (житловою площею 65,3 м2), визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Здійснити розподіл спільного майна подружжя - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а саме : житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 128,6 м2 (житловою площею 65,3 м2), визнавши за кожним із подружжя право власності по 1/2 частині кожного у вказаному майні.
Транспортний засіб - мотоцикл марки «KAWASAKI» модель ZR 1400, 2008 року випуску, шасі № НОМЕР_10 , номерний знак НОМЕР_2 , залишити у власності ОСОБА_5 , припинивши на нього право спільної сумісної власності подружжя. 
Транспортний засіб - автомобіль марки «PEUGEOR» модель 3008, 2009 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_8 , залишити у власності ОСОБА_4 , припинивши на нього право спільної сумісної власності подружжя. 
Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кошти, розміщені на депозитних рахунках АБ «Укргазбанк» в сумі 2 073 261 грн. 78 коп., стягнувши з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 1/2 частину від вказаної суми, що становить 1 036 630 грн. 89 коп.
У задоволенні вимоги ОСОБА_5 про визнання коштів, внесених на придбання квартири, загальною площею 45,43 кв.м., яка знаходиться на 2 поверсі житлового будинку по АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю, стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 1/2 частині вказаних коштів – відмовити, за безпідставністю заявлених вимог. 
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 1211 грн. 50 коп. понесених судових витрат. 
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 1816 грн. 80 коп. понесених судових витрат. 
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 8 772 грн. 50 коп. судового збору.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. 
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: