Справа № 758/16853/25 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
/заочне/
08 квітня 2026 року м. Київ
Подільський районний суд м. Києва у складі
головуючого судді- Якимець О. І.,
за участю секретаря судового засідання Карпишиної К.С.,
учасники справи - не з`явились, 
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Еверест», третя особа: Товариство з обмеженої відповідальністю «Компанія з управління активами «Портофін» про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в :
позивач звернулась до суду з позовом у якому просить:
- стягнути з ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Еверест», на користь ОСОБА_1 , 2 528 881,89 грн суми основного боргу, 623,56 грн 3% річних;
- в порядку ч.ч. 10, 11 статті 265 ЦПК України нарахувати до стягнення з ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Еверест», на користь ОСОБА_1 , 3% річних на суму основного боргу за період з 25.10.2025 і до моменту виконання рішення суду за формулою: СОБ х 3 х КДП / КДР / 100 = сума процентів річних, де СОБ - сума основного боргу, 3 - 3 відсотка річних, КДП - кількість днів прострочення, КДР - кількість днів у році.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.11.2020 між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Еверест», від імені, в інтересах та за рахунок якого діє ТОВ «Компанія з управління активами «Портофін», було укладено попередній договір від 05.11.2020 № РБЛ/07-КВ/081, посвідчений нотаріально, за умовами якого сторони домовились про укладення основного договору купівлі-продажу квартири. Попередній договір було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірхою І.С. 05.11.2020, та зареєстровано в реєстрі за № 3138.
Як вказується у позові, за умовами вказаного попереднього договору розмір забезпечувального авансового платежу складає 2 554 518,84 грн, що еквівалентно USD 89 318,84.
Зі слів позивачки, у період 2020-2023 років нею було сплачено відповідачу кошти (забезпечувальний платіж) у розмірі 2 784 333,77 грн. 
У позові звертається увага на те, що в подальшому, довідкою № 081/1 від 23.10.2023 відповідачем визнано: 
- між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Еверест» укладено попередній договір від 05.11.2020 № РБЛ/07-КВ/081;
- позивачка ОСОБА_1 сплатила на користь відповідача ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Еверест» грошові кошти у розмірі 2 778 474,37 грн.
Як зазначається у позові, 18.07.2025 відповідно до пунктів 6.6. та 8.4. попереднього договору від 05.11.2020 позивачка скористалась правом відмовитись від договору в односторонньому порядку, направила про це відповідачу та третій особі, повідомлення № 2025/07-1 про розірвання договору з оголошеною цінністю з описом вкладення, які отримані 22.07.2025 та 21.07.2025. Від відповідача позивачка не отримала жодної відповіді.
Акцентується, по спливу 90 банківських днів відповідач коштів у розмірі 2 528 881,89 грн на користь позивачки не повернув, а 21.10.2025 розпочалось прострочення боржника (відповідача).
У зв`язку з такими обставинами, позивач просить захистити його порушені права та майнові інтереси, ухваливши рішення про задоволення позову.
Відзив на позовну заяву не надійшов.
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 30.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, вирішено розглядати справу за правилами загального провадження.
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 22.12.2025 підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті.
Учасники провадження у судове засідання, призначене на 08.04.2026 не з`явились, повідомлялись належним чином про судове засідання.
На адресу суду від позивачки надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце судового засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, а відтак, враховуючи що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи та враховуючи наявність умов передбачених ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України.
Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного.
Судом встановлено, що 05.11.2020 року між ПАТ «ЗНВКІФ «Еверест» (майбутній продавець), від імені, в інтересах та за рахунок якого діє Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Портофін», та ОСОБА_1 (майбутній покупець) укладено попередній договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірхою І.С., зареєстрований у реєстрі за № 3138.
Згідно з пунктом 1.1.1 Попереднього договору об`єктом будівництва є «Реконструкція майнового комплексу під багатоквартирну забудову з вбудованими приміщеннями громадського призначення на АДРЕСА_1 ( НОМЕР_1 черга будівництва)» за адресою: АДРЕСА_1 .
У пункті 1.1.2 Попереднього договору визначено, що предметом договору є квартира, будівельний номер АДРЕСА_2 , на 5 поверсі, черга будівництва - ІІІ, проектною загальною площею 69,14 кв.м., проектною житловою площею 23,16 кв.м., кількість кімнат - 2.
Відповідно до пункту 1.1.3. Попереднього договору замовник будівництва - ТОВ «Ріверсайд Девелопмент ЛТД».
Пунктом 1.1.4. Попереднього договору визначено, що прийняття об`єкту будівництва в експлуатацію - факт реєстрації та отримання від Державної архітектурно-будівельної інспекції України або її територіального органу документу про готовність об`єкту будівництва до експлуатації: Декларації про готовність об`єкту до експлуатації або Сертифікату відповідності закінченого будівництвом об`єкту.
Згідно з пунктом 1.1.5. Попереднього договору планове завершення будівельних робіт - завершення виконання замовником будівництва будівельних робіт, що підтверджується офіційним документом авторського нагляду про завершення будівельних робіт. Орієнтовний термін планового завершення будівельних робіт - III квартал 2023 року.
У пункті 2.1 Попереднього договору вказано, що майбутній продавець та майбутній покупець домовились укласти у майбутньому, у строки, визначені даним договором, Основний договір.
Пунктом 2.2. Попереднього договору передбачено, що сторони домовилися укласти Основний договір на умовах, передбачених цим договором, після прийняття об`єкту будівництва в експлуатацію, реєстрації права власності майбутнього продавця на квартиру за собою та після здійснення майбутнім покупцем повної оплати забезпечувального авансового платежу (попередньої оплати вартості квартири), на умовах та в порядку, визначених цим договором. Такий Основний договір укладається сторонами протягом 90 календарних днів з дати настання останньої у часі події з усіх вказаних у цьому пункті подій.
Відповідно до пункту 3.1. Попереднього договору сторони погодили, що вартість (ціна продажу) квартири за основним договором дорівнює розміру забезпечувального авансового платежу, що має бути сплачений майбутнім покупцем згідно з Розділом 3 цього Договору та може бути змінений на умовах, передбачених п.п. 3.5. - 3.7., п. 4.5. - 4.6., п.п. 5.4.6., п. 6.4. цього договору. Вартість (ціна продажу) квартири є договірною, встановленою за погодженням сторін, та є істотною умовою Основного договору.
Як передбачено пунктом 3.3. Попереднього договору, розмір забезпечувального авансового платежу (попередньої оплати вартості квартири) на момент укладення цього договору визначений майбутнім продавцем та становить 2 554 518,84 грн без ПДВ, що еквівалентно 89 318,84 доларам США, та може бути змінений на умовах, передбачених п. 3.5. - 3.7., п.п. 4.5. - 4.6., п.п. 4.5.6., п. 6.4. цього договору.
Майбутній покупець сплачує майбутньому продавцю забезпечувальний авансовий платіж (попередню оплату вартості квартири) у строк до 12 жовтня 2023 року відповідно до графіку платежів зазначеному у п. 3.4. Попереднього договору.
Пунктом 5.3. попереднього договору передбачено, що майбутній покупець має право вимагати від майбутнього продавця належного виконання зобов`язань за цим договором; до дати укладення основного договору відмовитися від цього договору шляхом дострокового розірвання цього договору та отримати суму сплаченого забезпечувального платежу (попередньої оплати вартості квартири) з урахуванням вимог п. 6.6. цього договору.
Відповідно до пункту 6.4. Попереднього договору в разі порушення майбутнім покупцем строків оплати, передбачених даним договором, майбутній продавець має право збільшити розмір забезпечувального авансового платежу (попередньої оплати вартості квартири) на суму еквівалентну розміру подвійної ставки НБУ за кожен день прострочення. Відповідне збільшення розміру забезпечувального авансового платежу (попередньої оплати вартості квартири) здійснюється майбутнім продавцем за кожен день порушення майбутнім покупцем строків оплати, передбачених даним договором, з наступного дня за датою граничного строку внесення відповідного платежу (останнім днем періоду), передбаченою відповідним пунктом даного договору.
У пункті 6.6. Попереднього договору сторони погодили, що майбутній покупець може відмовитись від цього договору в односторонньому порядку шляхом направлення ним майбутньому продавцю в порядку, передбаченому пунктом 8.4. договору повідомлення про розірвання. У такому випадку даний договір припиняє свою дію через 5 (п`ять) календарних днів з дати направлення майбутнім покупцем повідомлення про розірвання. В цьому випадку майбутній продавець зобов`язаний повернути майбутньому покупцю оплачений ним згідно з Розділом 3 даного договору забезпечувальний авансовий платіж (попередньої оплати вартості квартири) протягом 90 банківських днів з моменту розірвання цього договору за вирахуванням штрафу в розмірі 10% від суми забезпечувального платежу (попередньої оплати вартості квартири), визначеного Розділ 3 даного Договору.
Згідно з пунктом 6.11. Попереднього договору у випадку внесення першого та/або чергового платежу з порушенням строків, встановлених пунктом 3.4. договору, застосовується наступна черговість зарахування платежів, здійснених майбутнім покупцем: пеня, нарахована у відповідності до пункту 6.4. договору; розмір індексації першого та/або чергового платежу, який підлягає оплаті майбутнім покупцем станом на день, протягом якого майбутній покупець здійснює оплату, згідно з пунктом 3.5. договору; сума першого та/або чергового платежу, який підлягає сплаті майбутнім покупцем, згідно з пунктом 3.4. договору.
Зміни та доповнення до цього договору будуть вважатися чинними, якщо вони укладені в письмовій формі та підписані уповноваженими представниками сторін та нотаріально посвідчені (пункт 8.2. Попереднього договору).
У пункті 8.4. Попереднього договору вказано, що всі повідомлення (пропозиції) за цим договором, якщо інше не передбачене відповідним пунктом даного договору та/або відповідним абзацом даного пункту, будуть вважатися здійсненими (направленими) належним чином, якщо вони викладені в письмовій формі та надіслані листом з оголошеною цінністю з описом вкладення та/або вручені особисто стороні-одержувачу. Датою отримання таких повідомлень (пропозицій) буде вважатися дата їх особистого отримання стороною-одержувачем або дата поштового штемпеля відділення зв`язку на конверті за місцезнаходженням сторони-відправника, у разі якщо сторона-одержувач не бажає та/або не може отримати відповідне письмове повідомлення сторони-відправника з будь-яких причин. Сторони домовились, що майбутній продавець має право направляти будь-які повідомлення (пропозиції) майбутньому покупцю, передбачені цим договором, на електронну пошту майбутнього покупця, вказану у розділі 10 цього договору. У разі направлення майбутнім продавцем відповідного повідомлення (пропозиції) на електронну пошту майбутнього покупця, вказану у Розділі 10 цього договору, датою отримання таких повідомлень (пропозицій) вважатиметься дата відправлення відповідного повідомлення (пропозиції) майбутнім продавцем; направлення відповідного повідомлення (пропозиції) стороні-одержувачі рекомендованим листом з оголошеною цінністю з описом вкладення та/або шляхом вручення особисто не потребується.
Довідкою № 081/1 від 23.10.2023 відповідачем підтверджено, що між сторонами укладено попередній договір від 05.11.2020 № РБЛ/07-КВ/081 та позивачка ОСОБА_1 сплатила на користь відповідача ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Еверест» грошові кошти у розмірі 2 778 474,37 грн, що враховуючи умови п. 35 та п. 6.4 Попереднього договору відповідає оплаті авансового платежу за Попереднім договором.
18.07.2025 відповідно до пунктів 6.6. та 8.4. попереднього договору від 05.11.2020 позивачка скористалась правом відмовитись від договору в односторонньому порядку, направила про це відповідачу та третій особі, повідомлення № 2025/07-1 про розірвання договору, в якому просила розірвати Попередній договір, повернути протягом 90 банківських днів забезпечувальний авансовий платіж у розмірі 2 528 881,89 грн (з вирахуванням 10% штрафу від суми забезпечувального платежу).
Вказані повідомлення були отримані 22.07.2025 та 21.07.2025, що підтверджується матеріалами справи.
Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з п. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
Свобода договору, як одна з принципових засад цивільного законодавства, є межею законодавчого втручання у приватні відносини сторін. Водночас сторони не можуть врегулювати свої відносини (визначити взаємні права та обов`язки) у спосіб, який суперечить існуючому публічному порядку, порушує положення Конституції України, не відповідає загальним засадам цивільного законодавства, передбаченим ст. 3 ЦК України, які обмежують свободу договору (справедливість, добросовісність, розумність). Домовленість сторін договору про врегулювання своїх відносин всупереч існуючим у законодавстві обмеженням не спричиняє встановлення відповідного права та/або обов`язку, як і його зміни та припинення (див. постанову Верховного Суду від 27.02.2024 у справі № 916/2239/22).
У силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.
Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.
Попередній договір щодо купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва або майбутнього об`єкта нерухомості підлягає нотаріальному посвідченню.
За змістом ч. 2 ст. 635 ЦК України сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.
У загальних положеннях про зобов`язання передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст. 509 ЦК України).
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Також наголошено про необхідність виконання зобов`язання належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).
Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості (забезпечувального авансового платежу), суд дійшов до наступного висновку.
Позивач сплатив відповідачу забезпечувальний авансовий платіж (попередню оплату вартості квартири) за Попереднім договором у розмірі 2 784 333,37 грн.
Згідно умов п. 6.6. Попереднього договору, відповідач мав протягом 90 (дев`яноста) банківських днів з 20.07.2025 року повернути позивачу сплачені ним кошти в якості забезпечувального авансового платежу (попередньої оплати вартості квартири) за Попереднім договором за вирахуванням штрафу в розмірі 10 (десяти) % від суми забезпечувального авансового платежу (попередньої оплати вартості квартири), визначеної в п. 3.3. Попереднього договору, тобто за вирахуванням грошових коштів у сумі 255 451,88 грн.
Таким чином, сума основної заборгованості (забезпечувального авансового платежу), яка підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача за Попереднім договором, становить 2 528 881,89 (2 784 333,37 - 255 451,88).
Крім того, позивачем заявлені до стягнення з відповідача 623,56 грн 3% річних за період з 21.10.2025 по 24.10.2025, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань щодо повернення коштів за попереднім договором.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом наведеної норми закону, нараховані на суму боргу 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Так, на підставі наданого представником позивача розрахунку, відповідно до ст. 625 ЦК України, за період прострочення погашення заборгованості з 21.10.2025 по 24.10.2025, розмір 3% річних складає 623,56 грн. З наданим розрахунком суд погоджується та вважає позовні вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню. Представником відповідача розрахунок 3% річних, наданий стороною позивача, не спростовано, власного розрахунку не надано.
Стосовно позовних вимог щодо зазначення в рішенні суду про стягнення в порядку частин десятої та одинадцятої статті 265 ЦПК України з відповідача 3% річних на суму основного боргу за період з 01.06.2024 і до моменту виконання рішення суду, суд зазначає наступне.
Щодо правової природи та призначення частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України.
З метою впровадження в українське право дієвого механізму процесуальної економії з 01 січня 2019 року введено в дію частину десяту статті 238 ГПК України та частини десяту, одинадцяту статті 265 ЦПК України, відповідно до яких суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.
Частинам десятій, одинадцятій статті 265 ЦПК України кореспондують норми частин одинадцятої, дванадцятої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», які конкретизують порядок виконавчих дій виконавця щодо нарахування пені, відсотків до моменту виконання рішення суду за алгоритмом (формулою), визначеним у цьому рішенні суду. Зокрема, врегульовано, що якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі; до закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку.
За загальним правилом, у справах про стягнення суд визначає конкретну суму до стягнення з відповідача у справі станом на момент ухвалення судового рішення за наслідками вирішення спору по суті.
Правила частини десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України встановили виняток із зазначеного загального правила, надавши суду повноваження за результатами з`ясування характеру та правової природи матеріальних відносин між сторонами у справах про стягнення боргу, на який нараховують відсотки або пеню, продовжити нарахування відсотків або пені на період після ухвалення такого судового рішення.
Мета такого інституту передовсім полягає у процесуальній економії, оскільки надає можливість позивачу не звертатися до суду повторно з позовом про стягнення відсотків або пені за період після ухвалення судового рішення та його невиконання.
Водночас такі повноваження суду є доволі обмеженими, оскільки суд не стягує конкретну суму відсотків або пені, а лише визначає їх порядок обрахунку; у цьому суд має керуватися не власним розсудом при виборі відсотків або пені, а визначати їх з огляду на матеріально-правові відносини між сторонами, з`ясовані ним за результатами судового розгляду; продовження нарахування таких відсотків або пені пов`язується винятково з фактом невиконання цього судового рішення та в разі його належного виконання право на таке нарахування припиняється.
Сформульовані в частинах десятій, одинадцятій статті 265 ЦПК України приписи не є астрентом, оскільки за українським правом вони застосовуються лише у грошових зобов`язаннях та фактично ними передбачається продовження на майбутнє стягнення присуджених відсотків або пені до моменту виконання судового рішення. Тобто це не є самостійним видом санкції - судової неустойки, а це ті самі відсотки або пеня, що вже стягнув суд, але продовжені на наступний період часу (на майбутнє), протягом якого зобов`язання, підтверджене судовим рішенням, не виконується. Тоді як астрент передовсім застосовується до зобов`язань негрошового характеру й розмір астренту не пов`язується із розміром заборгованості чи її складовими частинами, які відповідно й не є базою для обрахування судової неустойки, оскільки, як уже зазначалося, астрент - це санкція за неповагу до правосуддя та спротив виконанню судового рішення, а не форма стягнення чи відшкодування збитків перед позивачем (стягувачем).
Тож на відміну від астренту, правова мета приписів частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України передусім полягає у наданні суду повноважень поширити дію постановленого ним рішення і продовжити нарахування пені або відсотків на майбутнє поза часовими межами, в яких суд розглянув і вирішив спір по суті заявлених позовних вимог про стягнення відповідних пені або відсотків, що має на меті позбавити кредитора потреби звертатися до суду з позовом про стягнення пені або відсотків за наступні періоди невиконання зобов`язання після того, як було ухвалено судове рішення. Така мета зазначених процесуальних норм національного законодавства, як стимулювання боржника, до своєчасного виконання судового рішення, є другорядною.
Санкція частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України не є самостійним і новим видом заходів відповідальності, на відміну від астренту як судової неустойки, і нарахування згаданих пені або відсотків судом на майбутнє позбавлятиме сторону права на повторне стягнення цих сум за іншим судовим рішенням.
Відповідно єдина схожість астренту з тією правовою конструкцією, що передбачена частинами десятою, одинадцятою статті 265 ЦПК України, полягає у тому, що таку пеню чи відсотки суд ухвалює нараховувати на майбутнє - на період після постановлення судового рішення.
До того ж згадані норми процесуального права дають суду певний розсуд у вирішенні питання щодо задоволення або ж відмови в задоволенні відповідного клопотання позивача про продовження нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення, оскільки визначають не обов`язок суду зазначити в рішенні про таке нарахування, а можливість. Таке правило поведінки для суду, як «суд, приймаючи рішення …, може зазначити…», прямо передбачено у частинах десятій, одинадцятій статті 265 ЦПК України.
Відповідно суд на власний розсуд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, зокрема, майнового стану відповідача, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності, вирішує питання про можливість у конкретній справі застосовувати приписи частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові ВП ВС від 05 червня 2024 року по справі № 910/14524/22.
Таким чином, з урахуванням вищевказаного, судом не встановлено підстав для застосування частин 10 та 11 ст. 265 ЦПК України, у зв`язку з чим, позовні вимоги у вказаній частині задоволенню не підлягають.
Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією від 23.10.2025 № М882-0Р6Р-4Р04-5ХВМ про сплату судового збору у загальній сумі 15 140 грн, який, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-81, 141, 259, 265, 273, 354, Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:
позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Еверест», третя особа: Товариство з обмеженої відповідальністю «Компанія з управління активами «Портофін» про стягнення грошових коштів - задовольнити частково.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕВЕРЕСТ» на користь ОСОБА_1 суму заборгованості у розмірі 2 528 881 (два мільйони п`ятсот двадцять вісім тисяч вісімсот вісімдесят одну) гривню 89 копійок.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕВЕРЕСТ» на користь ОСОБА_1 3% річних у розмірі 623 (шістсот двадцять три) грнивні 56 копійок.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕВЕРЕСТ» на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 15 140 (п`ятнадцять тисяч сто сорок) гривень
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання - АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ;
відповідач: Публічне акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Еверест», місцезнаходження - місто Київ, Печерський узвіз, будинок 5, кабінет 109, код ЄДРПОУ 38866146;
третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Портофін», місцезнаходження - місто Київ, вулиця Юрія Іллєнка, будинок 81-А, код ЄДРПОУ 40962048.

Суддя        О. І. Якимець