Справа№592/20298/25
Провадження №2/592/686/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ      

09 лютого 2026 року        м.Суми 

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді – Алфьорова А.М., за участю секретаря – Літовченко С.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду і свої позовні вимоги мотивує тим, що 22.02.2024 р. між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем ОСОБА_1 , було укладено Договір № 4409730 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Згідно з умовами кредитного договору, сума кредиту складає 2000,00 грн., строк кредиту 360 днів, з 22.02.2024 року по 16. 02.2025 року. Періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 10 днів. Відповідно до зазначених вище умов Договору, ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 , виконало та надало йому кредит в сумі 2000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 . Відповідач своїх обов`язків не виконав та кошти не повернув. У подальшому, 25.10.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу № 25/10/2024, за яким ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» отримало право грошової вимоги за договорами, в тому числі за договором № 4409730, укладеним з відповідачем ОСОБА_1 від 22.02.2024 року, де загальна сума заборгованості склала 14727,64 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту – 1999,99 грн., заборгованості за процентами – 11727,65 грн., штрафні санкції 1000 грн. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором відповідача було повідомлено в особистому кабінеті. Всупереч умовам Договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після укладання Договору факторингу та переходу права вимоги до позивача, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», ані на рахунки первісного кредитора. Фактично таким чином, відповідач має заборгованість перед позивачем за Договором № 4409730 від 22.02.2024 року загальною сумою 20427,64 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту – 1999,99 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 11727,65 грн., нарахованих процентів ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за 114 календарних днів 5700 грн., штрафні санкції 1000 грн. Відповідно до рішення єдиного учасника № 251124/1 від 25.11.2024 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», змінено найменування Товариства на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 20427 грн. 64 коп., з яких сума кредиту 1999 грн. 99 коп., сума процентів за користування кредитом 11727 грн. 65 коп., нараховані позивачем проценти за 114 календарних днів 5700 грн., штрафні санкції 1000 грн., та судові витрати, які складаються з 2422,40 грн., судового збору та 10000 грн., витрат на правову допомогу.
У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» при зверненні до суду з вказаним позовом просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений у відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів.
Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 22.02.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» та ОСОБА_1 укладено Договір № 4409730 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.
Договір підписано ОСОБА_1 електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора.
Відповідно до довідки ТОВ «ПЕЙТЕК Україна» від 01.11.2024 № 20241101-3870, 22.02.2024 року було проведено успішний переказ коштів на картку клієнта в сумі 2000,00 грн.
25.10.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу № 25/10/2024 за яким ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» отримало право грошової вимоги за договорами, в тому числі за договором № 4409730, укладеним з відповідачем ОСОБА_1 , від 22.02.2024 року. 
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу від 25.10.2024 року, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги в сумі 14727 грн. 64 коп., у тому числі 1999,99 грн. заборгованість за сумою позики, 11727,65 грн. - заборгованість за процентами, та штрафні санкції в сумі 1000 грн.
За твердженням позивача, про відступлення права вимоги відповідача повідомлено в особистий кабінет та смс-повідомленням. 
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Згідно із ст. 638 цього Кодексу, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, визначено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним таГосподарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Таким чином, між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відступлення права вимоги по суті - це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Положеннями частини першої статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
З огляду на викладене, суд погоджується з вимогами позивача про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором кредиту в сумі 20427 грн. 64 коп., з яких сума кредиту 1999 грн. 99 коп., сума процентів за користування кредитом 11727 грн. 65 коп., нараховані позивачем ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» проценти за 114 календарних днів 5700 грн., штрафні санкції 1000 грн. Судом встановлено факт невиконання належним чином зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідачем.
Позивачем надано суду письмову форму укладеного між відповідачем та ТОВ «Лінеура Україна» кредитного договору.
Наданою довідкою ТОВ «ПЕЙТЕК Україна» від 01.11.2024 № 20241101-3870, підтверджується, що ТОВ «Лінеура Україна» виконало свої обов`язки за договором. В той час, як матеріали справи не містять доказів, що відповідач виконав взяті на себе зобов`язання. Згідно матеріалів справи має заборгованість тілом кредиту загальному розмірі 1999 грн. 99 коп., яка підлягає стягненню на користь позивача.
Відносно вимог про стягнення відсотків за користування позикою суд зазначає таке.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12.
Зі змісту договору вбачається, що сторони погодили сплату процентів за користування кредитними коштами та строк дії договору - 360 днів, тобто, до 16.02.2025 року.
Відповідно до умов договору, відповідач ОСОБА_1 до 16.02.2025 р. не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту, тому відсотки повинні йому нараховуватись за стандартною відсотковою ставкою в розмірі 2,5 % в день.
За даними поденного розрахунку заборгованості, сформованого Первісним кредитором, вбачається, що у період з дати укладання Договору, а саме: з 22.02.2024 року по 25.10.2024 року (дата укладання договору факторингу), у відповідача перед первісним кредитором утворилась заборгованість за нарахованими процентами за користування грошовими коштами у межах погодженого строку дії договору у розмірі 11727,65 грн.
Враховуючи норми чинного законодавства України, а також те, що за Договором факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024 року до позивача перейшло право грошової вимоги заборгованості до відповідача, вимоги позивача щодо стягнення процентів за користування грошовими коштами до відповідача є доведеними та обґрунтованими, а отже заборгованість за нарахованими процентами за користування грошовими коштами підлягає стягненню у сумі 11727,65 грн.
Після відступлення права грошової вимоги, позивач ТОВ «Фінтраст Капітал» («ФК «Фінтраст Україна») в межах строку дії договору за період з 26.10.2024 по 16.02.2025 року за 114 календарних днів донарахував відповідачу ОСОБА_1 5700,00 грн., заборгованості зі сплати відсотків (1999,99*2,5%*114).
Враховуючи викладене, наявні підстави для стягнення з відповідача відсотків у заявленому розмірі (11727,65 + 5700,00, що разом складає 17427,65 грн.).
Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором № 4409730 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 22.02.2024 року в сумі 20427 грн. 64 коп., з яких сума кредиту 1999 грн. 99 коп., сума процентів за користування кредитом 11727 грн. 65 коп., нараховані позивачем ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» проценти за 114 календарних днів 5700 грн., штрафні санкції 1000 грн.
В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на свою користь витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 грн.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача адвокатом Столітнім М.М.. надано суду:
- копію договору про надання правової допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024, укладеного між адвокатом Столітнім М.М. та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» на представництво інтересів клієнта;
- ордер на надання правничої (правової) допомоги;
- копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю;
- копію акту № 13130 прийому-передачі виконаних робіт від 04.12.2025 року.
Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, визначеними частинами третьою п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Така правова позиція викладена в Постановах ВС від 18.03.2021 року у справі № 910/156/21/19 та від 28.04.2021 року у справі № 910/12591/18.
Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги тривалість розгляду справи, складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), фактичну не участь представника позивача при розгляді даної справи, приймаючи до уваги задоволення позову, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката Столітнього М.М. у даній справи підлягають частковому задоволенню, в розмірі 4000,00 грн.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн.
Керуючись ст. ст. 11, 509, 526, 546, 549, 551, 610, 611, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за договором № 4409730 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 22.02.2024 року в сумі 20427 грн. 64 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп. та витрати за надання правничої допомоги у сумі 4000 грн.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Суддя        Андрій АЛФЬОРОВ