П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 947/38741/25	

Головуючий в 1 інстанції: Бескровний Я.В.
Дата і місце ухвалення: 22 січня 2026 року, м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Тарновецького І.І.,
суддів: Бойка А.В.,
Шевчук О.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 22 січня 2026 року у справі №947/38741/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №1879 від 26.09.2025 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн, а також закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Одночасно з позовною заявою позивачем подано клопотання про поновлення строку звернення до суду, обґрунтоване тим, що він не має юридичної освіти та спеціальних знань у галузі права, у зв`язку з чим був змушений звернутися за правничою допомогою до адвоката, що потребувало додаткового часу для підготовки позовної заяви.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження, при цьому питання щодо поновлення пропущеного строку звернення до суду вирішено відкласти на стадію судового розгляду справи.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22 січня 2026 року адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення залишено без розгляду. 
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та неправильне застосування норм чинного законодавства, що, на його думку, призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого судового рішення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що строк звернення до суду було пропущено з поважних причин, зокрема у зв`язку з відсутністю у нього спеціальних юридичних знань, необхідністю звернення за правничою допомогою, а також фактичним отриманням копії оскаржуваної постанови після її винесення, у зв`язку з чим він не мав об`єктивної можливості своєчасно звернутися до суду.
Апелянт також вказує, що суд першої інстанції не надав належної оцінки наведеним обставинам, формально підійшов до питання поновлення строку звернення до суду та безпідставно відмовив у його поновленні, у зв`язку з чим просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, не підтверджені належними доказами та не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, при цьому позивачу було достеменно відомо про притягнення його до адміністративної відповідальності та розгляд відповідної справи, а також він був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у зв`язку з чим у нього були всі можливості для своєчасного звернення до суду, однак таких дій вчинено не було, а наведені причини пропуску строку є суб`єктивними та не можуть визнаватися поважними, у зв`язку з чим відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.
Справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження у відповідності до статті 312 КАС України.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем пропущено встановлений законом спеціальний строк звернення до суду для оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, який відповідно до статті 288 КУпАП та статті 286 КАС України становить десять днів.
Суд першої інстанції встановив, що оскаржувану постанову винесено 26.09.2025 року, при цьому позивач був обізнаний про факт притягнення до адміністративної відповідальності та розгляд справи, зокрема брав участь у складанні протоколу, надавав пояснення та був повідомлений про дату та час розгляду справи.
Адміністративний позов подано позивачем 14.10.2025 року, тобто з пропуском встановленого законом строку.
Оцінюючи клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність поважних причин його пропуску, оскільки наведені обставини, зокрема відсутність юридичних знань та необхідність звернення за правничою допомогою, мають суб`єктивний характер та не є об`єктивно непереборними перешкодами для своєчасного звернення до суду.
Крім того, суд першої інстанції зазначив, що отримання копії постанови після її винесення не впливає на початок перебігу строку звернення до суду.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до статті 288 КУпАП та статті 286 КАС України позов про оскарження постанови може бути поданий протягом десяти днів з дня її винесення, а у випадку, якщо особа не була присутня при її винесенні, - з дня отримання такої постанови.
Як убачається з матеріалів справи, позивач зазначає, що копію постанови отримав 02.10.2025 року, а отже строк звернення до суду сплив 12.10.2025 року.
Разом з тим, позов подано 14.10.2025 року, тобто з незначним пропуском строку тривалістю два дні.
Звертаючись до суду, позивач заявив клопотання про поновлення строку, посилаючись, зокрема, на необхідність звернення за правничою допомогою.
Як встановлено матеріалами справи, договір про надання правничої допомоги укладено 10.10.2025 року, тобто у період, коли строк звернення до суду фактично спливав, що свідчить про вчинення позивачем дій, спрямованих на захист своїх прав.
Відповідно до усталеної практики Верховного Суду питання поважності причин пропуску строку звернення до суду має вирішуватися з урахуванням усіх обставин конкретної справи та без формального підходу.
Колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції, дійшовши висновку про неповажність причин пропуску строку, не врахував незначність такого пропуску, не надав належної оцінки обставинам звернення позивача за правничою допомогою та не дослідив їх у сукупності.
Крім того, суд першої інстанції не встановив належним чином усі обставини, що мають значення для вирішення питання щодо поновлення строку звернення до суду, та фактично обмежився формальним висновком.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини застосування процесуальних строків не повинно призводити до надмірного формалізму та обмеження права особи на доступ до суду.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції передчасно відмовив у поновленні строку звернення до суду, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та передчасність висновків суду.
З огляду на викладене колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена без повного з`ясування обставин справи та підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.
Керуючись статтями 241, 243, 250, 308, 312, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 22 січня 2026 року у справі №947/38741/25 - скасувати.
Справу №947/38741/25 направити до Київського районного суду м. Одеси для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: І.І. Тарновецький

Судді: А.В. Бойко

О.А. Шевчук