Справа № 946/4139/25 
Провадження № 2/946/1071/26 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2026 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Пащенко Т.П.,
за участю секретаря судового засідання Топтигіної О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізмаїл цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром маркет" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -
ВСТАНОВИВ:

У червні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю "Фінпром маркет" (далі - позивач, ТОВ "Фінпром маркет") звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30.04.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - Позикодавець) та ОСОБА_1 (далі - відповідач, Позичальник) укладено договір позики №1189836 (далі - Договір позики), підписаний електронним підписом, шляхом використання одноразового ідентифікатора «7KGB877687». За умовами Договору позики Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 4500,00 грн. строком на 19 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). 09.05.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1189836, за умовами якої Позичальник збільшує суму позики на 500,00 грн, яку підписано шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора «xhM8x3j8EW». Позикодавець на виконання умов договору позики №1189836 від 30.04.2021 року та додаткової угоди, виконав свої зобов`язання, зокрема перерахував відповідачу грошові кошти в розмірі 5000,00 грн на платіжну картку № НОМЕР_1 . Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість за договором позики №118983 від 30.04.2021 року у розмірі 15705,95 грн., з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10705,95 грн. - сума заборгованості за відсотками. 26.10.2021 року ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» уклали Договір факторингу № 2610 від 26.10.2021 року за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1189836 від 30.04.2021 року. 03.04.2023 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1189836 від 30.04.2021 року. Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за Договором позики та заборгованості за процентами - не виконав ні перед Позикодавцем, ні перед ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», що набуло право вимоги за договором позики №1189836 від 30.04.2021 року на підставі договору факторингу. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики №1189836 від 30.04.2021 року у розмірі 15705,95 грн., зокрема: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10705,95 грн. - сума заборгованості за відсотками, та судовий збір у розмірі 2422,440 грн., а також, витрати на правову допомогу у розмірі 3500,00 грн.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав, тому суд відповідно до ч.1 ст.280, ч.4 ст.223 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи представника позивача.
Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.
Зобов`язання, згідно із ст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4, 5 ст. 11 Закону).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства, однак відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, щодо своєчасної сплати кредиту.
В судовому засіданні встановлено, що 30.04.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - Позикодавець) та   ОСОБА_1 (далі - відповідач, Позичальник) укладено договір позики №1189836 (далі - Договір позики), за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 4500,00 грн. строком на 19 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). (а.с. 22)
Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора «7KGB877687» надісланий на вказану відповідачем електронну адресу - izmail123@gmail.com, підтверджується довідкою про ідентифікацію ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». (а.с. 24) 
Позикодавець на виконання п. 2. договору позики №1189836 від 30.04.2021 року та виконав свої зобов`язання, зокрема перерахував відповідачу грошові кошти в розмірі 4500,00 грн. на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКПЕРТ» № КД-000023846/ТНПП від 29.04.2025 (а.с. 27).
09.05.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1189836 до договору позики №1189836, за умовами якої позичальник збільшив суму позики на 500,00 грн. (яка підписана шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора «xhM8x3j8EW»), що підтверджується довідкою про ідентифікацію ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». (а.с. 25) 
Позикодавець на виконання додаткової угоди від 09.05.2021 року до договору позики №1189836 від 30.04.2021 року перерахував відповідачу грошові кошти в розмірі 500,00 грн. на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКПЕРТ» № КД-000023840/ТНПП від 29.04.2025. (а.с.27 (зворотна сторона)
Також, відповідно до листа АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 від 19.12.2025 на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано платіжну картку № НОМЕР_1 на яку відбулось зарахування переказів: у період з 30.042021 року по 03.05.2021 року на суму 4500,00 грн. та у період з 09.05.2021 року по 12.05.2021 року на суму 500,00 грн. (а.с. 101-102)
Заборгованість за договором позики №1189836 від 30.04.2021 р., складає 15705,95 грн., зокрема: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10705,95 грн. - сума заборгованості за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.10-12).
Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.
Відповідно до ст.ст.1080, 1084 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.
Відповідно до ст. 514, ч.1 ст.516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
26.102021 року ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» (ідентифікаційний код юридичної особи - 35017877) уклали Договір факторингу №2610 від 26.10.2021 року за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1189836 від 30.04.2021 р., відповідно до Реєстру прав вимог № 2 від 26.10.2021 року (а.с.38-39).
03.04.2023 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (ідентифікаційний код юридичної особи - 43311346) уклали Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 р. за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі до ОСОБА_1 за договором позики №1189836 від 30.04.2021 року, відповідно до Реєстру заборгованості від 03.04.2023 року (а.с. 51-52).
Так, згідно п.5.2. зазначеного вище Договору факторингу встановлено, що перехід від Клієнта до Фактора прав вимог за Портфелем заборгованості відбувається в момент підписання Актів прийому-передачі Реєстру Заборгованостей, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Портфеля Заборгованості та набуває відповідних Прав Вимог. Підписані сторонами Акти прийому-передачі Реєстру Заборгованостей підтверджують факт переходу від Клієнта до Фактора відповідних Прав Вимоги та є невід`ємними частинами цього Договору.
Відповідно до Реєстру заборгованості від 03.04.2023 року до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 15705,95 грн.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з відповідача, заборгованості за договором позики №1189836 від 30.04.2021 року становить 15705,95 грн., з яких:
-5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 
-10705,95 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Вирішуючи вимоги в частині стягнення витрат на надання професійної правничої допомоги, пов`язаної з розглядом справи, суд виходить з положень ст.133 ЦПК України, відповідно до яких, до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог тощо.
Відповідно до частини 3 статті 137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
З матеріалів справи вбачається, що адвокат Ткаченко Ю.О. надала професійну правничу допомогу позивачу, що підтверджується договором про надання правової допомоги від 01.11.2024 року (а.с.53-58), витягом з акту 12-П прийому-передачі справ про надання правничої допомоги від 30.04.2025 року (а.с.60).
Представник позивача на підтвердження суми витрат на правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн. надав суду витяг з акту прийому-передачі справ про надання правничої допомоги від 30.04.2025 року (а.с.60).
Згідно із ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність.
Згідно ч. 1 та ч. 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.
Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.
Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до вимог ст.ст.12,13,77,78,79,80,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідач не надав суду жодного доказу належного та допустимого у відповідності до ст.ст.77,78 ЦПК України, що підтверджують обставини на яких ґрунтуються заперечення проти позову.
Таким чином, суд приходить до висновку щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн., що є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом обсягу робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); ціною позову та значенням справи для сторони.
За правилами ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. 
Таким чином, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2422,40 грн., сплата якого підтверджена платіжною інструкцією № 579935687.1 від 27.05.2025 року (а.с.1).
За таких обставин, суд вважає можливим позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за договором позики №1189836 від 30.04.2021 року в розмірі 15 705,95 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. 
Керуючись ст.ст.12, 13, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 274-279, 280-289 ЦПК України, ст.ст.526, 530, 533, 611, 625, 651, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром маркет", адреса місцезнаходження юридичної особи: 82000, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, 9А, офіс 204, ЄДРПОУ: 43311346, до ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром маркет", ЄДРПОУ: 43311346, заборгованість за договором позики №1189836 від 30 квітня 2021 року в розмірі 15705,95 (п`ятнадцять тисяч сімсот п`ять гривень дев`яносто п`ять копійок) гривень, з яких: 5000,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10705,95 гривень - сума заборгованості за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром маркет", ЄДРПОУ: 43311346, витрати на правничу допомогу у розмірі 3500,00 (три тисячі п`ятсот гривень нуль копійок) та судовий збір в розмірі 2422,40 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні нуль копійок) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявоювідповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: 	Т.П.Пащенко