Справа № 486/2324/25
Провадження № 2-а/486/2/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2026 року м. Південноукраїнськ
Південноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Волощук О.О.,
за участю секретаря судового засідання Гайдук А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковника ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковника ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення. 
Позовна заява обґрунтована тим, що 01.12.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником ОСОБА_2 було винесено постанову №1400 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 34000 гривень. Із змісту вказаної постанови вбачається, що в ході перевірки 13.11.2025 року виявлено порушення, вчинені ОСОБА_1 щодо ведення військового обліку, військовозобов`язаних та резервістів, а саме: не розроблено функціональні обов`язки особи відповідальної за ведення військового обліку, відповідно до вимог Порядку, затвердженого ПКМУ №1487; не розроблено завдання на 2025 рік для особи, відповідальної за ведення військового обліку; не здійснюється повідомлення в ТЦК та СП про зміну облікових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які працевлаштовані на підприємстві і перебувають на обліку в інших ТЦК та СП у 2025 році; Блокнот (Додаток 7), зберігання розписок та корінців розписок в наявності, але не прошитий; не визначена наказом директора особа, яка заміщує на час тимчасової відсутності (відпустка, відрядження, тимчасова непрацездатність, тощо) особу, відповідальну за ведення військового обліку. Позивач вважає, що зазначена постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням її прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню, оскільки спільною комісією з посадових осіб виконавчого комітету Південноукраїнської міської ради та ІНФОРМАЦІЯ_2 у складі: заступника голови комісії - начальника відділу оборонної та мобілізаційної роботи апарату Південноукраїнської міської ради та її виконавчого комітету ОСОБА_3 та членами комісії 13.11.2025 року проведено перевірку стану ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів і бронювання військовозобов`язаних в дочірньому підприємстві електричних мереж ПрАТ «Атомсервіс». 14.11.2025 року діловод обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 солдат ОСОБА_4 склала стосовно позивача адміністративний протокол №304 про адміністративне правопорушення, проте, як вказує позивач, діловод обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 солдат ОСОБА_4 не приймала участі в перевірці 13.11.2025 року. Також зазначає, що в протоколі №304 у розділі дата, час місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, ОСОБА_4 зазначає, що вказаний протокол містить дату вчинення правопорушення 14.11.2025 року, тоді як правопорушення, про які зазначено в протоколі, встановлені актом перевірки, яка проводилася 13.11.2025 року. Таким чином, в протоколі не вірно встановлено дату вчинення правопорушення, як і не зазначено посилань на пункти та абзаци порушення, визначених Порядком, що є порушенням вимог ст. 256 КУпАП. Згідно з п.6 Інструкції до протоколу долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол. В якості доказів до протоколу №304 були додані лише копія паспорту та наказу №19-к від 01.02.2023 року (про покладення обов`язків з ведення військового обліку на ОСОБА_1 ). Також позивач зазначає, що надала пояснення і зауваження до протоколу, проте відповідач не надав їм належної оцінки. 26.11.2025 року разом з супровідним листом виконавчого комітету Південноукраїнської міської ради від 24.11.2025 року №31/01-32/3221 ДПЕМ ПрАТ «Атомсервіс» отримало акт перевірки стану організації та ведення військового обліку на підприємстві, який підписаний заступником голови комісії Людмилою Афанасьєвою та членами комісії ОСОБА_5 , Лілією Коровкіною і ОСОБА_6 та затверджений міським головою Південноукраїнської міської ради 13.11.2025 року. Згідно з актом за результатами перевірки встановлені такі недоліки, а саме: не визначена наказом директора особа, яка заміщує на час тимчасової відсутності (відпустка, відрядження, тимчасова непрацездатність тощо) особу, відповідальну за ведення військового обліку; не розроблено функціональні обов`язки особи, відповідальної за ведення військової обліку, відповідно до вимог Порядку, затвердженого ПКМУ №1487; не розроблено завдання на 2025 рік для особи, відповідальної за ведення військового обліку; звіряння облікових даних з іншими відділами Р(М) ТЦКта СП не здійснюється; розписки та корінці розписок про прийом на зберігання військово-облікового документа ведуться та відповідають додатку 7 до ПКМУ №1487. Сформовані у блокнот обсягом не менше 50 аркушів, блокнот пронумеровано, але не прошитий. Проте. як зазначає позивач, при зазначенні кожного з недоліків в акті, так само, як і в протоколі №304 не зроблено жодного посилання на конкретну норму нормативно-правового акту, яку порушено, а також не додано відповідних доказів. Зазначає, що протокол та акт різняться та мають суперечності.
Ухвалою суду від 09.12.2025 року провадження по справі відкрито, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
05.01.2026 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов. В обґрунтування відзиву зазначається, що постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 №1400 є законною та обґрунтованою, винесена в межах наданих повноважень з дотриманням вимог чинного законодавства. Відповідач зазначив, що відповідно до графіку перевірки підприємств, затвердженого головою Південноукраїнської міської ради, 13.11.2025 року спільною комісією з числа посадових осіб виконавчого комітету Південноукраїнської ради та ІНФОРМАЦІЯ_3 , проведено перевірку стану ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у дочірньому підприємстві електричних мереж ПрАТ «Атомсервіс», де виявлено ряд порушень. ОСОБА_1 здійснювала повідомлення Р(М)ТЦК та СП щодо облікових даних працівників ДПЕМ ПрАТ «Атомсервіс» але у 2023 та 2024, повідомлень за 2025 під час перевірки виявлено не було, останньою не надано, що підтверджуються нею ж у поданні копій документів, а саме: до позовної заяви та до матеріалів адміністративного протоколу ОСОБА_1 надала повідомлення про зміну облікових даних на ім`я ОСОБА_7 від 06.04.2023 №1.21/416 та повідомлення про зміну облікових даних на ім`я ОСОБА_8 від 16.08.2024 №121/1050. 
09.01.2026 року позивач ОСОБА_1 подала відповідь на відзив від 05.01.2025 року відповідача в якому просить задовольнити її вимоги та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , полковника ОСОБА_2 , обгрунтовуючи тим, що ОСОБА_2 навів послідовність здійснення дій для складання протоколу №304, яка ніяким чином не відповідає вимогам ст.256 КУпАП та Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення», затвердженої наказом МОУ від 01.01.2024 року №3.
22.01.2026 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив позивача в яких зазначено, що постанова №1400 від 01.12.2025 року винесена з дотриманням чинного законодавства.
В судовому засіданні 02.02.2026 позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.
Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. 
Дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, 13.11.2025 року спільною комісією з посадових осіб виконавчого комітету Південноукраїнської міської ради та ІНФОРМАЦІЯ_2 у складі: заступника голови комісії - начальника відділу оборонної та мобілізаційної роботи апарату Південноукраїнської міської ради та її виконавчого комітету ОСОБА_3 та членами комісії - старшого офіцера відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 , інспектором відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 , головним державним інспектором відділу з питань управління інспекційної діяльності у Миколаївській області Драчук Валентиною, відповідно до додатка 31 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого ПКМУ №1487, проведено перевірку стану ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів і бронювання військовозобов`язаних в дочірньому підприємстві електричних мереж ПрАТ «Атомсервіс», про що складено відповідний акт.
В акті зазначено, що робота щодо військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів в ДПЕМПрАТ «Атомсервіс» організована відповідно до вимог законодавства, але здійснюється з порушеннями, а саме: не визначена наказом директора особа, яка заміщує на час тимчасової відпустки особу відповідальну за ведення військового обліку; не розроблено функціональні обов`язки особи, відповідальної за ведення військового обліку, відповідно до вимог Порядку; не розроблено завдання на 2025 рік для особи, відповідальної за ведення військового обліку; звіряння облікових даних з іншими відділеннями Р (М) ТЦК та СП, в яких військовозобов`язані перебувають на військовому обліку не здійснюється.
14.11.2025 діловодом обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 солдатом ОСОБА_4 складено адміністративний протокол №304 про адміністративне правопорушення відносно юрисконсульта ДПЕМПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме, що 13.11.2025 під час перевірки ДПЕМПрАТ «Атомсервіс» виявлено порушення ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а саме: відсутні функціональних обов`язків особи відповідальної за ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів; не здійснюється повідомлення в ТЦК та СП про зміну облікових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів, яке працевлаштовані на підприємстві і перебувають на обліку в інших ТЦК та СП; блокнок (Додаток 7), зберігання розписок та корінців в наявності але не прошитий; не визначена особа, яка заміщує на період тимчасової відсутності особу відповідальну за ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
14.11.2025 ОСОБА_1 надала пояснення та зауваження щодо змісту вказаного протоколу, які отримані ОСОБА_4 17.11.2025.
Крім того, 01.12.2025 ОСОБА_1 надала заперечення до акту від 13.11.2025 з посиланням на розбіжності між актом та протоколом.
Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковника ОСОБА_2 . 01.12.2025 винесено постанову №1400, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у розмірі 34000 грн.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Статтею 245 КУпАП врегульовано, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України), врегульовано Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства оборони України № 3 від 01.01.2024 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.01.2024 за № 36/41381 (далі - Інструкція).
Тобто, законодавцем імперативно визначено чітку та послідовну процедуру розгляду справ про адміністративне правопорушення, порушення якої є підставою для визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними, а відтак й для скасування його рішення про притягнення до відповідальності.
Відповідальність за ч.3 ст. 210-1 КУпАП передбачена у разі порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період.
Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 в Україні введено воєнний стан, який діє на даний час.
Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 року № 65/2022 оголошено про проведення загальної мобілізації, яка проводиться дотепер.
Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про оборону України» посадові особи підприємств, установ та організацій усіх форм власності забезпечують ведення персонального військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, сприяють їх підготовці до військової служби, призову на строкову військову службу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, створенню працівникам належних умов для виконання ними військового обов`язку згідно із законодавством, забезпечують здійснення заходів з їх військово-патріотичного виховання.
Статтею 7 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.
Згідно з частиною 5 ст. 34 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» персональний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей щодо таких осіб за місцем їх роботи або навчання та покладається на керівників центральних та місцевих органів виконавчої влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій і закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності.
Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» посадові особи, винні в порушенні законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (надалі- Порядок).
Цей Порядок визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації), а також визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном.
Так, відповідно до п. 2 Порядку військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо:
фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками;
здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами;
подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно з п. 8 Порядку організація військового обліку в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях покладається на відповідних керівників.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що порушення ведення військового обліку полягає у недотриманні вимог Порядку № 1487 від 30 грудня 2022 року, а саме пунктів 34 та 72.
Пункт 34 Порядку № 1487 вимагає, що з метою ведення персонального військового обліку державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації здійснюють: перевірку у громадян України під час прийняття на роботу (навчання) наявності військово-облікового документа.
За умовами пункту 72 Порядку №1487 державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації: проводять щороку відповідно до затверджених ними планів перевірку стану військового обліку на підприємствах, в установах та організаціях, які перебувають у сфері їх управління, підпорядковуються їм, контролюються ними або функції з управління якими вони здійснюють; складають за результатами перевірки акти, які надсилаються у двадцятиденний строк з дня закінчення перевірки відповідним підприємствам, установам та організаціям і районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки для реагування та вжиття заходів згідно із законодавством. Результати перевірок вносяться до журналів обліку результатів перевірок; щороку до 1 лютого видають накази (розпорядження) про стан військового обліку за минулий рік та завдання на наступний рік на підставі звітів, результатів вжитих заходів та перевірок стану військового обліку в минулому році відповідно до компетенції. Наказами (розпорядженнями) державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій визначаються завдання щодо методичного забезпечення військового обліку, підвищення кваліфікації осіб, відповідальних за ведення військового обліку, інші заходи щодо поліпшення стану військового обліку, а також затверджуються плани перевірок стану військового обліку на підприємствах, в установах та організаціях, які перебувають у сфері їх управління. Державні органи подають щороку до 10 лютого витяги з наказів (розпоряджень) до Генерального штабу Збройних Сил.
За змістом постанови суть інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення полягає у порушенні ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а саме: не розроблено функціональні обов`язки особи, відповідальної за ведення військового обліку, відповідно до вимог Порядку, затвердженого ПКМУ №1487; не розроблено завдання на 2025 рік для особи, відповідальної за ведення військового обліку; не здійснюється повідомлення в ТЦК та СП про зміну облікових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які працевлаштовані на підприємстві і перебувають на обліку в інших ТЦК та СП у 2025 році; блокнот (Додаток 7), зберігання розписок та корінців в наявності, але не прошитий; не визначена наказом директора особа, яка заміщує на час тимчасової відсутності (відпустка, відрядження, тимчасова непрацездатність тощо) особу, відповідальну за ведення військового обліку.
Проте, як слідує з письмових заперечень ОСОБА_1 , які передували винесенню оскаржуваної постанови, на акт та протокол, на підставі яких складено вказану постанову, остання зазначила, що п.п. 34 та 72 Порядку не містять вимог щодо необхідності наявності такого документу на підприємстві, як функціональні обов`язки особи відповідальної за ведення військового обліку призовників, однак, враховуючи зауваження, озвучені при перевірці, директором ДПЕМ ПрАТ «Атомсервіс» були затверджені функціональні обов?язки особи відповідальної за ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів (додаються), які були продубльовані з п.34 Порядку та додані до письмових пояснень (а.с 18). Також зазначено, що при перевірці не було встановлено порушення нездійснення повідомлення в ТЦК та СП про зміну облікових даних призовників у облікових даних призовників, військовозобов?язаних та резервістів, які працевлаштовані на підприємстві і перебувають на обліку в інших ТЦК та СП, та на спростування вказаного порушення додано відповідні повідомлення та фіскальні чеки про відправку до інших РТЦК та СП (а.с. 19-22). Щодо блокноту (Додаток 7), зберігання розписок та корінців, який в наявності, але в примітці до додатку 7 до Порядку зазначено: «Бланки розписок формуються у блокноти обсягом не менше 50 аркушів.» Цієї вказівки і було дотримано. Вимоги про те, що блокнот повинен бути прошитий, в Порядку відсутні. Щодо не визначення особи, яка заміщує на період тимчасової відсутності особу відповідальну за ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів остання надала пояснення, що особа, яка заміщує на період тимчасової відсутності особу відповідальну за ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів визначається при кожній тимчасовій відсутності, для прикладу надано ксерокопію наказу N?257-к від 20.11.2024 (а.с. 23). 
Разом з тим, відповідачем при складанні оскаржуваної постанови оцінки вказаним поясненням не надано та такі не були враховані під час складання постанови, не спростовано відповідачем належними та допустимими доказами даних тверджень під час розгляду даної справи.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частина 3 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Таким чином, для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 3 статті 210-1 КУпАП встановленню підлягають наступні обставини: чи вчинені особою відповідні дії (бездіяльність), що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності.
З огляду на зазначене вище, при винесені оскаржуваної постанови не з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зокрема, в матеріалах справи відсутні, а представником відповідача не надано суду доказів, які підтверджують той факт, що станом на 01.12.2025 року позивачем допущено порушення п. п. 34 та 72 Порядку.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Проте, посадова особа відповідача при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача не врахувала вимоги даної статті щодо встановлення всіх обставин, які мали значення для вирішення справи, зокрема докази вчинення адміністративного правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини, за яких було вчинено правопорушення, зокрема чи чи наявний в діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3ст.210-1 КУпАП.
Відповідач та його представник, не надали суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення посадова особа дотрималася вимог 280 КУпАП орган та при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача врахувала вимоги щодо встановлення всіх обставин, які мали значення для вирішення справи.
Згідно зі ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до п. 3 ч. 3ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Не надання належних доказів стосовно вчинення позивачем порушення правил військового обліку, що стало підставою для складання оскаржуваної постанови, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а тому недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.
Керуючись ст. ст. 210, 251, 280, ч.3 ст.210-1 КУпАП, ст. ст. 2, 4, 12, 72-79, 241-246, 286, 293, 295 КАС України, суд,
У Х В А Л И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковника ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.
Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковника ОСОБА_2 від 01 грудня 2025 року №1400 по справі про адміністративні правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено та підписано 23.02.2026.

Суддя            О.О. Волощук