ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 р.	Справа № 520/23805/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Бегунца А.О. , Русанової В.Б. ,
за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2025, головуючий суддя І інстанції: Садова М.І., м. Харків, повний текст складено 01.12.25 у справі № 520/23805/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю імені газети "Ізвєстія" 
до  Головного управління ДПС у Харківській області 
про скасування рішень комісії та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю імені газети "Ізвєстія" (далі за текстом також - позивач, ТОВ імені газети "Ізвєстія") звернулося до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі за текстом також – відповідач), в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податків № 7286 від 29.08.2025, прийняте комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Харківській області;
- зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю імені газети "Ізвєстія" з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості; 
- вирішити питання розподілу судових витрат.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2025 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних головного управління ДПС у Харківській області про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю імені газети "Ізвєстія" критеріям ризиковості платника податків від 29.08.2025 за № 7286.
Зобов`язано Головне управління ДПС у Харківській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю імені газети "Ізвєстія" з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з головного управління ДПС у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю імені газети "Ізвєстія" судовий збір у сумі 3028,00 грн.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС у Харківській області оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, з викладенням у ньому висновків, які не відповідають обставинам справи.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги ГУ ДПС у Харківській області зазначило, що ухвалюючи рішення, Харківський окружний адміністративний суд неправильно застосував приписи Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1165 від 11 грудня 2019 року, не обґрунтував мотиви відхилення доказів та доводів, наданих контролюючим органом. Наводить обставини прийняття оскаржуваного рішення, зазначає про його обґрунтованість та відповідність встановленій формі, що визначена додатком 4 до Порядку № 1165. Вказує, що виключення ТОВ імені газети "Ізвєстія" з переліку ризикових платників податків є дискреційними повноваженнями відповідача, а тому задоволення вимог позову у відповідній частині є протиправним.
За результатами апеляційного розгляду відповідач просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у позові відмовити повністю.
Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також – КАС України).
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Товариство з обмеженою відповідальністю імені газети "Ізвєстія" є юридичною особою, зареєстрованою відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» з присвоєнням ідентифікаційного коду юридичної особи 31834521, зареєстроване за юридичною податковою адресою: Харківська область, Близнюківський район, с. Верхньоводяне.
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань основним видом діяльності ТОВ ІМЕНІ ГАЗЕТИ «ІЗВЄСТІЯ» є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (код КВЕД 01.11); до інших зареєстрованих видів діяльності належить оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (код КВЕД 46.21).
19.08.2025 позивачу надійшло рішення № 7083 від 19.08.2025 про відповідність критеріям ризиковості платника податку, прийняте Комісією ГУ ДПС у Харківській області, на підставі п. 8 Критеріїв ризиковості (код 14 - постачання товарів/послуг за рахунок сформованого реєстраційного ліміту, пов`язаного з придбанням товарів/послуг, не пов`язаних з господарською діяльністю).
25.08.2025 позивач подав комісії лист № 39 з інформацією та копіями документів: договір транспортного експедирування № 03-092021-3 від 03.09.2021; платіжна інструкція № 1156 від 06.06.2025; платіжна інструкція № 1174 від 06.06.2025; платіжна інструкція № 1176 від 09.06.2025; виписка з особового рахунку за 06.06.2025; виписка особового рахунку за 09.06.2025; податкова накладна № 8 від 06.06.2025 з квитанцією про реєстрацію № 2; податкова накладна № 9 від 06.06.2025 з квитанцією про реєстрацію № 2; податкова накладна № 11 від 09.06.2025 з квитанцією про реєстрацію № 2; Акт № 5 від 10.06.2025; Додаток № 1 до Акту № 5 від 10.06.2025; платіжна інструкція № 697 від 17.07.2025; виписка з особового рахунку за 17.07.2025; акт звірки взаємних розрахунків № 2 від 27.06.2025; розрахунок коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної № 4 від 17.07.2025 з квитанцією про реєстрацію № 2; договір на транспортно-експедиційне обслуговування № 19-05-25 від 19.05.2025; додаткова угода № 1 від 19.05.2025; додаткова угода № 2 від 23.06.2025; рахунок-фактура № СФ-0000364 від 19.05.2025; платіжна інструкція № 1090 від 20.05.2025; рахунок-фактура № СФ-0000384 від 26.05.2025; платіжна інструкція № 1130 від 26.05.2025; рахунок-фактура № СФ-0000392 від 29.05.2025; платіжна інструкція № 1139 від 29.05.2025; рахунок-фактура № СФ-0000396 від 30.05.2025; платіжна інструкція № 1141 від 30.05.2025; рахунок-фактура № СФ-0000445 від 25.06.2025; платіжна інструкція № 1229 від 25.06.2025; рахунок-фактура № СФ-0000447 від 27.06.2025; платіжна інструкція № 1247 від 27.06.2025; рахунок-фактура № СФ-0000448 від 30.06.2025; платіжна інструкція № 1251 від 30.06.2025; виписка з особового рахунку за 20.05.2025; виписка з особового рахунку за 26.05.2025; виписка з особового рахунку за 29.05.2025; виписка з особового рахунку за 30.05.2025; виписка з особового рахунку за 25.06.2025; виписка з особового рахунку за 27.06.2025; виписка з особового рахунку за 30.06.2025; податкова накладна № 42 від 20.05.2025 з квитанцією про реєстрацію № 2; податкова накладна № 65 від 26.05.2025 з квитанцією про реєстрацію № 2; податкова накладна № 73 від 29.05.2025 з квитанцією про реєстрацію № 2; податкова накладна № 75 від 30.05.2025 з квитанцією про реєстрацію № 2; податкова накладна № 41 від 25.06.2025 з квитанцією про реєстрацію № 2; податкова накладна № 44 від 27.06.2025 з квитанцією про реєстрацію № 2; податкова накладна № 45 від 30.06.2025 з квитанцією про реєстрацію № 2; договір доручення № 1-130625 від 13.06.2025; акт виконаних робіт (послуг) № 0819 від 24.06.2025; рахунок № 819 від 24.06.2025; платіжна інструкція № 1230 від 25.06.2025; виписка з особового рахунку за 25.06.2025; податкова накладна № 63 від 24.06.2025 квитанцією про реєстрацію № 2; статистична звітність (форма № 4-сг) "Звіт про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2025р." (річна) площа посіву пшениці під врожай 2025 з квитанцією № 2; статистична звітність (форма № 37-сг) «Сівба та збирання врожаю сільськогосподарських культур, проведення інших польових робіт» (місячна) станом на 01.08.2025 з квитанцією № 2; договір складського зберігання зерна № 31 від 16.07.2025; договір складського зберігання зерна № 49 від 30.07.2025; договір складського зберігання зерна № 07/06-ОЕ/25 від 30.06.2025; складська квитанція на зерно № 156 від 18.07.2025, складська квитанція на зерно № 158 від 19.07.2025, складська квитанція на зерно № 251 від 01.08.2025, складська квитанція на зерно № 253 від 04.08.2025, складська квитанція на зерно № 257 від 05.08.2025, складська квитанція на зерно № 258 від 06.08.2025, складська квитанція на зерно № 262 від 07.08.2025, складська квитанція на зерно № 267 від 08.08.2025, складська квитанція на зерно № 272 від 11.08.2025, складська квитанція на зерно № 273 від 12.08.2025, складська квитанція на зерно № 25 від 22.07.2025, складська квитанція на зерно № 29 від 24.07.2025, складська квитанція на зерно № 28 від 23.07.2025. складська квитанція на зерно № 32 від 25.07.2025, складська квитанція на зерно № 35 від 26.07.2025, складська квитанція на зерно № 38 від 27.07.2025, складська квитанція на зерно № 285 від 15.08.2025, складська квитанція на зерно № 48 від 15.08.2025, складська квитанція на зерно № 49 від 18.08.2025, складська квитанція на зерно № 293 від 19.08.2025, складська квитанція на зерно № 294 від 20.08.2025, складська квитанція на зерно № 155 від 16.07.2025, складська квитанція на зерно № 155 від 17.07.2025, складська квитанція на зерно № 277 від 13.08.2025, складська квитанція на зерно № 283 від 14.08.2025, складська квитанція на зерно № 264 від 08.08.2025, складська квитанція на зерно № 265 від 08.08.2025, складська квитанція на зерно № 269 від 12.08.2025, складська квитанція на зерно № 282 від 14.08.2025, складська квитанція на зерно № 351 від 15.08.2025, складська квитанція на зерно № 353 від 15.08.2025, складська квитанція на зерно № 355 від 16.08.2025, складська квитанція на зерно № 305 від 07.08.2025, складська квитанція на зерно № 307 від 08.08.2025, складська квитанція на зерноно № 308 від 08.08.2025, складська квитанція на зерно № 318 від 09.08.2025, складська квитанція на зерно № 302 від 07.08.2025, складська квитанція на зерно № 350 від 15.08.2025, складська квитанція на зерно № 352 від 15.08.2025, складська квитанція на зерно № 356 від 16.08.2025, складська квитанція на зерно № 250 від 31.07.2025, складська квитанція на зерно № 258 від 01.08.2025, складська квитанція на зерно № 261 від 02.08.2025, складська квитанція на зерно № 262 від 02.08.2025, складська квитанція на зерно № 264 від 03.08.2025, складська квитанція на зерно № 265 від 03.08.2025, складська квитанція на зерно № 269 від 04.08.2025, складська квитанція на зерно № 271 від 05.08.2025, складська квитанція на зерно № 272 від 05.08.2025, складська квитанція на зерно № 319 від 10.08.2025, складська квитанція на зерно № 326 від 12.08.2025, складська квитанція на зерно № 332 від 13.08.2025, складська квитанція на зерно № 348 від 14.08.2025, складська квитанція на зерно № 252 від 31.07.2025, складська квитанція на зерно № 256 від 01.08.2025, складська квитанція на зерно № 268 від 04.08.2025, складська квитанція на зерно № 270 від 05.08.2025, складська квитанція на зерно № 312 від 08.08.2025, складська квитанція на зерно № 317 від 09.08.2025, складська квитанція на зерно № 320 від 10.08.2025, складська квитанція на зерно № 323 від 11.08.2025, складська квитанція на зерно № 325 від 12.08.2025, складська квитанція на зерно № 333 від 13.08.2025, складська квитанція на зерно № 345 від 14.08.2025, складська квитанція на зерно № 124 від 30.07.2025, складська квитанція на зерно № 123 від 29.07.2025; податкова накладна № 1 від 08.08.2025 з квитанцією про реєстрацію № 2; податкова накладна № 1 від 08.08.2025 з квитанцією про реєстрацію № 2; податкова накладна № 5 від 12.08.2025 з квитанцією про реєстрацію № 2; податкова накладна № 6 від 14.08.2025 з квитанцією про реєстрацію № 2; картка рахунку № 103 «Будинки та споруди»; форма № 20-ОПП; картка рахунку № 104 «Машини та обладнання»; форма № 20-ОПП; картка рахунку № 105 «Транспортні засоби»; форма № 20-ОПП; договір транспортного експедирування № 03-042024 від 03.04.2024; платіжна інструкція № 15012131 від 04.04.2024; платіжна інструкція № 15012165 від 16.04.2024; виписка з особового рахунку за 04.04.2024; виписка з особового рахунку за 16.04.2024; податкова накладна № 2 від 04.04.2024 з квитанцією про реєстрацію № 2; податкова накладна № 10 від 16.04.2024 з квитанцією про реєстрацію № 2; акт № 54 від 27.05.2024; додаток № 1 до акту № 54 від 27.05.2024; акт № 57 від 31.05.2024; додаток № 1 до акту № 57 від 31.05.2024.
29.08.2025 контролюючим органом прийнято рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризикованості платника податку за п. 8 Критеріїв ризикованості платника податку у зв`язку із ненаданням платником податків копій документів, які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку – відсутня калькуляція вартості транспортно-експедиційних послуг /том 1 а.с. 20-21/.
Уважаючи таке рішення контролюючого органу необґрунтованим та протиправним, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем у ході судового розгляду справи не доведено наявності достатніх правових підстав для прийняття рішення про відповідність ТОВ імені газети "Ізвєстія" критеріям ризиковості платника податку.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з такого.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165 на виконання вимог пункту 201.16 статті 201 ПК України затверджено Порядок з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №1165), який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів.
Відповідно до п. 2 зазначеного Порядку № 1165 терміни вживаються у такому значенні: автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації; критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик; ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту "а" або "б" пункту 185.1 статті 185, підпункту "а" або "б" пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі - платник податку) виконання свого податкового обов`язку.
За приписами пункту 5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Пунктом 6 Порядку №1165 визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).
У рішенні зазначається підстава та інформація, за якою встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатка 1, тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТЗЕД/ДКПП/умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції.
У разі отримання рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку платник податку має право подати на розгляд комісії регіонального рівня інформацію та копії відповідних документів, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом дев`ятим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).
У рішенні про відповідність платника податку вимогам пункту 8 додатка 1 комісія регіонального рівня зазначає наявну інформацію, що свідчить про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, виявлену під час моніторингу господарських операцій, відображених у податкових накладних/розрахунках коригування, поданих для реєстрації в Реєстрі, у тому числі податкових накладних/розрахунках коригування, реєстрацію яких зупинено.
Отже, пунктом 8 додатка 1 до Порядку № 1165 імперативно визначено, що підставою для його застосування повинна бути певна податкова інформація.
Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;
інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.
За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).
У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом дев`ятим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).
У рішенні про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (додаток 4) за результатами розгляду інформації та копій документів, надісланих відповідно до абзацу восьмого цього пункту, комісія регіонального рівня у відповідних полях рішення зазначає детальну інформацію, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, зазначає/обирає з переліку документ/документи, не наданий/не надані платником податку, який може/які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку.
Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Якщо комісією регіонального рівня протягом семи робочих днів, що настають за датою надходження зазначеної інформації та документів, не прийнято відповідного рішення, платник податку виключається з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
У разі виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, на підставі рішення комісії регіонального рівня або рішення суду автоматично виключаються з переліку ризикових його контрагенти за умови, що:
виключною підставою для включення такого контрагента до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості на підставі пункту 8 додатка 1, було здійснення операції з таким платником податку;
відсутні інші підстави та інформація, за якою встановлено відповідність контрагента критеріям ризиковості платника податку.
Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.
Згідно з п. 40, 42, 43, 44, 45, 46 Порядку № 1165 засідання комісії контролюючого органу проводиться у разі наявності матеріалів для розгляду. Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення. Рішення, прийняті комісіями контролюючих органів, підлягають реєстрації засобами інформаційних систем ДПС. Матеріали засідання комісії контролюючого органу зберігаються десять років. Комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні). Розгляд питання на засіданні комісії контролюючого органу включає такі етапи: доповідь секретаря комісії; доповідь члена комісії, співдоповідь (у разі потреби); внесення членами комісії пропозицій, їх обговорення; оголошення головою комісії рішення про припинення обговорення питання; голосування; оголошення головою комісії результатів голосування; оформлення протоколу. У протоколі засідання комісії контролюючого органу зазначається перелік осіб, присутніх на засіданні, порядок денний засідання, питання, що розглядалися на засіданні, перелік осіб, які виступали під час засідання, результати голосування, прийняті такою комісією рішення.
Отже, Порядком № 1165 встановлена послідовність прийняття рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платнику податку.
Як убачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Харківській області № 7286 від 29.08.2025 про відповідність платника податку на додану вартість ТОВ імені газети "Ізвєстія" критеріям ризиковості платника податку, ґрунтується на висновках про відповідність платника податку п. 8 Критеріїв ризиковості.
Так, за змістом спірного рішення позивач відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку за кодом, відповідно до Наказу ДПС України від 11.01.2023 за №17 "Про підтвердження довідника кодів податкової інформації": код 14 - постачання товарів/послуг за рахунок сформованого реєстраційного ліміту, пов`язаного з придбанням товарів/послуг, не пов`язаних з господарською діяльністю платника податку, якщо постачальник не є виробником товару/послуги, що постачається.
Головне управління ДПС у Харківській області вказує, що позивач підпадає під пункт 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість у зв`язку з надходженням податкової інформації, а саме: ТОВ імені газети «Ізвестія» мав взаємовідносини з контрагентами, які мають ознаки ризиковості за кодом 14-постання товарів/послуг за рахунок сформованого реєстраційного ліміту, у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не пов`язаних з господарською діяльністю платника податку, якщо постачальник не є виробником товарів/послуг, що постачається. Отже, у податкового органу виник сумнів щодо господарської діяльності ТОВ імені газети «Ізвестія», аналіз діяльності позивача свідчить про наявність ризиків маніпулювання показниками податкової звітності з ПДВ та втрат бюджету, проходження схемного кредиту – суб`єктів господарювання,які при здійсненні фінансово-господарських операцій здійснюють підміну позицій товарних груп та задіяні в схемах формування ризикового податкового кредиту з ПДВ для реального сектору економіки.
Надаючи оцінку вказаним підставам, колегія суддів ураховує, що у спірному рішенні податковий орган зазначає: тип операції – придбання; період здійснення господарської операції: 20.05.2025 – 30.06.2025; код згідно з ДКПП операції, визначеної як ризикова: 52.29; податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції: 31834521; дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку: 19.08.2025.
Тобто господарські операції ТОВ імені газети «Ізвестія» з платником податку за податковим номером 31834521 здійснено у період 20.05.2025 – 30.06.2025, тоді як останнього віднесено до переліку ризикових платників по операціям з придбання, постання товару лише 19.08.2025.
Отже, спірне рішення відповідача необґрунтоване та не містить доказів наявності податкової інформації, яка б свідчила про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником податку з посиланням на відповідні документи.
У свою чергу позивач надав до податкового органу та до суду копії первинних документів за взаємовідносинами з таким платником податків, проте відповідачем їх не враховано та не зазначено підстав їх неврахування.
Водночас колегія суддів погоджується зазначає, що будь-які можливі порушення платника податку за податковим номером 31834521 не впливають на результати діяльності позивача і не можуть бути підставою для притягнення позивача до відповідальності з огляду на те, що відповідно до статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Питання реальності здійснення господарських операцій повинні досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Ураховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що відповідачем у ході судового розгляду справи не доведено наявності достатніх правових підстав для прийняття рішення про відповідність ТОВ імені газети «Ізвестія» критеріям ризиковості платника податку, з огляду на що оскаржуване рішення не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки прийняте необґрунтовано, є протиправним та підлягає скасуванню.
Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 05 січня 2021 року у справі № 640/11321/20, від 05 січня 2021 року у справі № 640/10988/20, від 22 липня 2021 року у справі № 520/480/20, від 07 квітня 2023 року у справі № 280/3639/20.
Щодо висновків суду першої інстанції про зобов`язання ГУ ДПС у Харківської області виключити ТОВ імені газети «Ізвестія» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, колегія суддів зауважує таке.
Відповідно до пунктів 2, 4, 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
За правилами частин третьої і четвертої статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Зі змісту наведених норм випливає, що втручанням у дискреційні повноваження суб`єкту владних повноважень може бути прийняття судом рішень не про зобов`язання вчинити дії, а саме прийняття ним рішень за заявами заявників замість суб`єкта владних повноважень.
Тобто законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкта владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження) шляхом прийняття відповідного рішення.
Згідно з позицією Верховного Суду, яка сформована у постановах від 13 лютого 2018 року у справі № 361/7567/15-а, від 07 березня 2018 року у справі № 569/15527/16-а, від 20 березня 2018 року у справа № 461/2579/17, від 20 березня 2018 року у справі № 820/4554/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 569/16681/16-а та від 12 квітня 2018 року у справі № 826/8803/15, дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).
Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію з цього питання, згідно з якої національні суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (пункт 157 рішення у справі «Сігма радіо телевіжнлтд. проти Кіпру» (SigmaRadioTelevisionltd. v. Cyprus № 32181/04); пункт 44 рішення у справі «Брайєн проти Об`єднаного Королівства» (Bryan v. theUnitedKingdom); пункти 156-157, 159 рішення у справі «Сігма радіо телевіжнлтд. проти Кіпру» (SigmaRadioTelevisionltd. v. Cyprus № 32181/04); пункти 47-56 рішення у справі «Путтер проти Болгарії» (Putter v. Bulgaria № 38780/02).
Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Тобто дискреційним є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».
Натомість, з урахуванням установлених обставин, у цій справі контролюючий орган не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.
Водночас колегія суддів ураховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 08.11.2019 по справі № 227/3208/16-а.
Також колегія суддів звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Разом з цим, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
Водночас під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) у справі "Чуйкіна проти України" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява № 28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. theUnitedKingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".
Оскільки рішення про визначення ТОВ імені газети «Ізвестія» таким, що відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку підлягає скасуванню, то зобов`язання відповідача виключити позивача з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, і таке рішення не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача, оскільки ним такі повноваження були самостійно реалізовані шляхом прийняття оскаржених рішень, яке були предметом судового контролю у межах цієї справи.
Внаслідок прийняття рішення (про включення платника до переліку ризикових платників податків) позивач потрапляє у стан правової невизначеності.
Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 05 січня 2021 року у справі №640/10988/20.
Доводи ГУ ДПС у Харківської області, наведені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2025 у справі № 520/23805/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова	
Судді	   	А.О. Бегунц   В.Б. Русанова   	
Повний текст постанови складено 04.03.2026