УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2026 року
м. Київ

справа № 299/882/26
провадження № 51-1448впс26
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_4 
розглянула подання Закарпатського апеляційного суду про направлення кримінального провадження за № 12025071080000429, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.07.2025 року щодо ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України, з апеляційною скаргою прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20 березня 2026 року, з одного суду апеляційної інстанції до іншого, і
встановила:
до Верховного Суду надійшло подання Закарпатського апеляційного суду про направлення кримінального провадження відносно ОСОБА_5 з одного суду апеляційної інстанції до іншого. 
Подання мотивоване тим, що у Закарпатському апеляційному суді неможливо утворити склад суду для розгляду вищезазначеної апеляційної скарги, у зв`язку із чим необхідно вирішити питання про передачу вказаного кримінального провадження на розгляд до іншого апеляційного суду, в порядку ч. 3 ст. 34 КПК України.
Учасникам судового провадження повідомлено про час та місце розгляду подання, проте, в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду.
Заперечень та клопотань про відкладення дати розгляду подання не надійшло.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені у поданні доводи, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з ч. 4 ст. 31 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) кримінальне провадження в апеляційному порядку здійснюється колегіально судом у складі не менше трьох суддів.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду.
Положеннями ч. 3 ст. 34 КПК передбачено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
Як убачається з матеріалів указаного кримінального провадження, 26 лютого 2026 року із Виноградівського районного суду Закарпатської області до апеляційного суду Закарпатської області на апеляційний розгляд надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України (надалі - КК України), з апеляційною скаргою прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20 березня 2026 року.
Відповідно до протоколу про неможливість автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 квітня 20263 року убачається, що призначення суддів не відбулось у зв`язку з відсутністю потрібної кількості суддів.
Так, у кримінальній палаті цього суду фактично здійснюють правосуддя троє суддів ( ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ), які брали участь у цьому кримінальному провадженні під час досудового розслідування, що у силу ч. 1 ст. 76 КПК України позбавляє їх права повторно розглядати його.
У ч. 2 ст. 18 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» зазначено, що у випадках, визначених законом, а також за рішенням зборів суддів відповідного суду може запроваджуватися спеціалізація суддів з розгляду конкретних категорій справ.
Судові справи підлягають автоматизованому розподілу між суддями, які мають на момент автоматизованого розподілу судових справ повноваження для здійснення процесуальних дій.
Однак, за наведених в поданні обставин, неможливо здійснити повторний перерозподіл справи між всією колегією суддів для того, щоб один з суддів судової палати з розгляду кримінальних справ був визначений як суддя-доповідач.
Таким чином у Закарпатському апеляційному суді неможливо провести автоматизований розподіл указаних матеріалів кримінального провадження та сформувати колегію суддів, в тому числі визначити суддю-доповідача, через відсутність необхідної кількості суддів судової палати з розгляду кримінальних справ.
Відповідно до ч. 13 ст. 31 КПК України у разі, якщо в суді першої або апеляційної інстанції, який згідно з правилами підсудності має здійснювати кримінальне провадження, неможливо утворити склад суду, передбачений цією статтею, кримінальне провадження здійснює найбільш територіально наближений суд, в якому можливо утворити такий склад суду.
За таких обставин, у зв`язку з неможливістю утворення складу колегії суддів, Верховний Суд дійшов висновку, що подання Закарпатського апеляційного суду підлягає задоволенню, а матеріали кримінального провадження - направленню на розгляд до Львівського апеляційного суду.
З огляду на наведене та керуючись ст. 34 КПК України, колегія суддів
постановила:
подання Закарпатського апеляційного суду задовольнити.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України, з апеляційною скаргою прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20 березня 2026 року направити до Львівського апеляційного суду для розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3