Заводський районний суд м. Запоріжжя 
Справа № 332/792/26
Провадження №: 2-а/332/30/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2026 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючої-судді Ретинської Ю.І.,
за участі секретаря судового засідання Карліної А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 04.02.2026 № R311505,
ВСТАНОВИВ:
12 лютого 2026 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якої останній просив визнати протиправною та скасувати постанову т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № R311505 від 04 лютого 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та закрити провадження у справі.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що 20.01.2026 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 він під підпис отримав протокол № 124, в якому вказано суть адміністративного правопорушення наступного змісту: «09.12.2025 року громадянину ОСОБА_1 , 1968 р.н., направлено повістку № 5734340 засобами поштового зв`язку «Укрпошта» про необхідність з`явитись о 09-00 годині 24.12.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою уточнення військово-облікових даних, але 24.12.2025 року громадянин ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився, про причини неявки не повідомив».
У поясненнях до вказаного протоколу ОСОБА_1 зазначив, що він фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ця адреса також зазначена у Резерв+, однак на цю адресу жодної повістки не надходило. 
07.02.2026, з`явившись до ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач отримав постанову № R311505 винесену без його присутності 04 лютого 2026 року, т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме за неприбуття за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Внаслідок того, що працівниками ТЦК були проігноровані дані, що зазначені в реєстрі, щодо фактичного місця проживання ОСОБА_1 , повістку про необхідність явки до ТЦК та СП на 24 грудня 2025 року він не отримував. Засобами поштового зв`язку йому жодних повідомлень чи повісток від Відповідача не надходило, про їх існування йому не було відомо.
Таким чином, твердження Відповідача, викладене у протоколі про адміністративне правопорушення від 20.01.2026 року, про те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про необхідність явки, не відповідає дійсності.
За таких обставин позивач вважає, що факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП є недоведеним, протокол та постанова складені з істотними порушеннями вимог ст.256 КУпАП.
Просив скасувати спірну постанову, провадження у справі - закрити, а також просив стягнути судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1331,20 грн та витрат на правову допомогу – 5500 грн. 
Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 13.02.2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
03.03.2026 на адресу суду надійшов відзив представника відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , відповідно до якого представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його необґрунтованість. 
09.12.20256 р. на громадянина ОСОБА_1 було сформовано за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів повістку №5734340 про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 09:00 годину 24.12.2025 року, та направлено засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення.
У зазначений день ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 не прибув. В подальшому вказана повістка була повернута до ІНФОРМАЦІЯ_1 з відміткою в Довідці про причини повернення/досилання - «Закінчення встановленого терміну зберігання».
Абзацом 3 підпункту 2 пункту 41 Порядку № 560 передбачено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
У відзиві представник також зауважила, що твердження позивача про те, що він не отримав повістку у зв`язку із фактичним проживанням за іншою адресою – не заслуговують на увагу, оскільки вказана у повістці адреса: АДРЕСА_2 є зареєстрованим місцем проживання позивача. Отже, фактично направлення повістки відбулося за належною адресою. 
Щодо стягнення із ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат на правову допомогу в розмірі 5500,00 грн, представник відповідача вважає, що саме така сума понесених ним витрат на професійну правничу допомогу не є співмірною та нічим не обґрунтована, що суперечить вимогам КАС, а тому не підлягає задоволенню.
Разом із відзивом представник ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 подала заяву про поновлення пропущеного процесуального строку на подання відзиву, на підтвердження поважності причини пропуску процесуального строку надала копію наказу, згідно якого уповноважений представник ІНФОРМАЦІЯ_3 Сікора І.В. у період з 09.02.2026 по 20.02.2026 перебувала у відпустці.
Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися. На адресу суду надійшла заява представника позивача - адвоката Новікова І.О. про розгляд справи у відсутності сторони позивача. Позов підтримує у повному обсязі, просить його задовольнити а також стягнути судові витрати.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, у задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі.
Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України через неявку у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши позовну заяву, відзив та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь.
Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 09.12.2025 р. на громадянина ОСОБА_1 було сформовано за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів повістку №5734340 про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 09:00 годину 24.12.2025 року, та направлено засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення. В зазначений день ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 не прибув. В подальшому вказана повістка була повернута до ІНФОРМАЦІЯ_1 з відміткою в Довідці про причини повернення/досилання - «Закінчення встановленого терміну зберігання». Зазначені обставини не оспорюються сторонами.
Статтею 22 Закону № 3543-ХІІ визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної і підготовки та мобілізації, зокрема відповідно до частини 1 - громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центрі комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних Органів І України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду, частиною 3 передбачено що у разі отримання повістки і про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
20.01.2026 р. уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було роз`яснено зміст статті 63 Конституції України, а також права та обов`язки передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.7).
Відповідно до зазначеного протоколу військовозобов`язаний ОСОБА_1 24.12.2025 р. не з`явився за повісткою про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Враховуючи: положення статті 1 Закону України «Про оборону України», статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), Указу Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» (зі змінами), громадянин ОСОБА_1 під час дії особливого періоду порушив вимоги ч. 3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 3 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст.210-1 КУпАП, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період.
За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_3 була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП у вигляді штрафу 17000 грн. (а.с. 8).
Проте, 09.07.2024 року, тобто більш ніж за рік до розгляду справи про адміністративне правопорушення, позивач оновив свої військово-облікові дані в мобільному застосунку «Резерв+», зазначивши актуальні дані щодо місця проживання військовозобов`язаного та його номер телефону (а.с. 6).
Тобто, станом на день розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення відповідачем оскаржуваної постанови військово-облікові дані позивача були оновлені та внесені до реєстру «Оберіг», що надавало відповідачу можливість отримання персональних даних позивача шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
На думку суду, ця обставина виключає можливість застосування до позивача положень статті 210-1 КУпАП, оскільки відповідно до Примітки до ст.210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Стосовно питання вручення позивачу повістки, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 (далі Порядок № 560), пунктом 41 якого установлено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
1) у разі вручення повістки особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Тобто, саме на адресу іншого місця проживання повинна була направлена повістка про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оскілки позивачем була саме вона зазначена в оновлених військово-облікових даних.
Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (далі - Правила № 270).
Абзацами другим, четвертим пункту 82 Правил № 270 встановлено, що рекомендовані листи з позначкою Повістка ТЦК під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК.
Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.
Поштові відправлення з позначкою Вручити особисто, адресовані фізичним особам, підлягають врученню особисто адресатам або особам, уповноваженим ними на це в установленому порядку. Вручення зазначених поштових відправлень, а також рекомендованих листів з позначкою Судова повістка, адресованих посадовим і службовим особам органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, або за місцем роботи фізичних осіб, здійснюється у порядку, визначеному в таких органах, підприємствах, установах. Рекомендовані листи з позначками Повістка ТЦК, Вручити особисто підлягають врученню особисто адресатам (пункт 85 Правил № 270).
У разі коли адресата (одержувача) неможливо поінформувати про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу за номером телефону мобільного зв`язку, зазначеним відправником у поштовій адресі, або шляхом надсилання повідомлення технічними засобами, визначеними оператором поштового зв`язку, до його абонентської поштової скриньки (у разі її наявності) вкладається повідомлення про надходження такого поштового відправлення, поштового переказу (пункт 86 Правил № 270).
З огляду на вищевикладене, відповідач у відповідності до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України повинен був надати докази інформування відділенням поштового зв`язку позивача у будь-який з перелічених у Правилах № 270 способів про направлення на його ім`я повістки ТЦК, але відповідачем не було цього зроблено.
Як зазначалося раніше, повістка №5734340 про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 09:00 годину 24.12.2025 року була повернута з відміткою «Закінчення встановленого терміну зберігання», що не відповідає вимогам абзацу 3 підпункту 2 пункту 41 Порядку 560, який вимагає проставлення у таких випадках помітки про відмову отримати поштове відправлення або про відсутність особи за адресою місця проживання.
Отже, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем суду не надано, до протоколу не додано доказів, на підставі яких відповідач прийшов до висновку про притягнення позивача до відповідальності.
Таким чином, оскільки доказів вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України відповідачем не надано, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, що в свою чергу свідчить про неправомірність складеної відносно останнього постанови про накладення адміністративного стягнення та, відповідно, необхідність її скасування.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № R311505 від 04 лютого 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн, а справу про адміністративне правопорушення слід закрити.
Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Так, у справі позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1331,20 грн, що підтверджується квитанцією ІD 0065-7213-3842-5059.
Витрати на правничу допомогу підтверджено: копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЗП 001226 від 27.01.2017, копією договору про надання правничої допомоги від 11.02.2026 року, розрахунком суми гонорару за надану правничу допомогу, актом виконаних робіт від 12.02.2026, квитанцією до прибуткового касового ордеру серії 026 № 3 від 12.01.2026 про прийняття адвокатом Новіковим І.О. від ОСОБА_1 5500 грн.
Оскільки судом задоволено позовні вимоги, тому судові витрати зі сплати судового збору та витрати на правову допомогу, сума яких є справедливою, розумною та пропорційною у даній справі, мають бути відшкодовані позивачу за рахунок відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 6, 8, 9, 72, 77, 241, 242, 243, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 04.02.2026 № R311505 – задовольнити.
Скасувати постанову № R311505 від 04.02.2026 у справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 КУпАП, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень.
Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1331,20 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5500,00 гривень.
Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.
Повне найменування або ім`я сторін та інших учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_5 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя Ю.І. Ретинська