ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2026 року   Справа № 902/1068/20 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Саврій В.А., суддя Хабарова М.В. ,  суддя Романюк Ю.Г. 

при секретарі судового засідання Зенюковій К.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 02.06.2025 у справі №902/1068/20 (суддя Виноградський О.Є.)
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріі Україна"
до  ОСОБА_2 
- ОСОБА_3 
- ОСОБА_4 
- Фермерського господарства "Агроголд"
про покладення субсидіарної відповідальності та солідарне стягнення 5365654,60 грн за доведення до банкрутства
у справі № 902/1068/20
за заявою ОСОБА_1 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агростар центр"
про визнання банкрутом

за участю представників:
апелянт - Заматов Роман Валерійович (поза межами приміщення суду);
арбітражний керуючий - Оберемко Роман Анатолійович (поза межами приміщення суду);

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 02.02.2021 відкрито провадження у справі №902/1068/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агростар Центр". Визнано вимоги кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріі Україна" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агростар Центр" в розмірі 4650517,24 грн. Введено процедуру розпорядження майном боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агростар Центр".
06.04.2021 Господарський суд Вінницької області постановив ухвалу про задоволення заяви ТОВ "Агріі Україна" до ТОВ "Агростар Центр" про визнання додаткових грошових вимог в розмірі 688627,36 грн.
Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 24.05.2021 встановлено перелік та розмір визнаних судом вимог кредиторів, що підлягають внесенню арбітражним керуючим до реєстру, а саме - ТОВ "Агріі Україна": 5339144,60 грн - четверта черга задоволення вимого кредиторів; 21970,00 грн - судового збору за подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство - перша черга задоволення вимого кредиторів; 4540,00 грн витрат на сплату судового збору - перша черга задоволення вимог кредиторів.
Постановою Господарського суду Вінницької області від 30.06.2021 визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Агростар Центр" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців.
Ухвалами Господарського суду Вінницької області від 19.12.2022, 06.02.2023, 24.04.2023, 25.09.2023, 26.02.2024, 22.04.2024, 25.10.2024, 31.12.2024, 04.03.2025 продовжувався строк ліквідаційної процедури.
23.06.2023 від представника ТОВ "Агріі Україна" надійшла заява б/н від 23.06.2023 про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ "Агростар Центр" в зв`язку доведенням його до банкрутства на керівника та засновника ТОВ "Агростар Центр" ОСОБА_2 , брата керівника та засновника ТОВ "Агростар Центр" ОСОБА_3 , жінки брата керівника та засновника ТОВ "Агростар Центр" ОСОБА_4 , Фермерського господарства "Агроголд" та солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Фермерського господарства "Агроголд" на користь ліквідаційної маси 5365654,60 грн в якості субсидіарної відповідальності за доведення до банкрутства ТОВ "Агростар центр".
Представник ТОВ «Агріі Україна» стверджує, що ОСОБА_3 у 2019 році організував діяльність ТОВ «Агростар Центр», формально оформленого на його сестру ОСОБА_2 , але фактично сам здійснював управління: фінансував підприємство, проводив переговори, приймав рішення щодо закупівель, продажу врожаю та розпорядження коштами.
За його ініціативою між ТОВ «Агроскоп Інтернешнл» (надалі - ТОВ «Агріі Україна») та ТОВ «Агростар Центр» укладено договір від 12.04.2019, за яким поставлено товар на 4114003,45 грн, з яких сплачено лише 570078,18 грн, що призвело до заборгованості 3543925,27 грн.
Для забезпечення виконання зобов`язань боржник видав дві фінансові аграрні розписки під заставу майбутнього врожаю соняшника та кукурудзи, однак у 2019 році ОСОБА_3 зібрав врожай, не передав його на визначений елеватор, частково приховав та реалізував без згоди кредитора, зокрема через пов`язані підприємства; частину врожаю було арештовано та реалізовано виконавцем, іншу - приховано.
Заявник стверджує, що за цими фактами відкрито кримінальне провадження за ст.388 КК України. Допити свідків підтверджують, що фактичне управління здійснював саме ОСОБА_3 .
У процедурі банкрутства встановлено відсутність у боржника активів, коштів, документації та органів управління; фінансова звітність містить ознаки недостовірності (ідентичні показники за різні періоди).
Також за доводами заявника аналіз діяльності боржника показав, що кошти від реалізації врожаю (понад 3,8 млн грн) використовувались не для погашення боргу, а виводились через касу як фінансова допомога, витрачались на сторонні або невигідні операції та використовувались поза господарською діяльністю боржника.
Крім цього встановлено операції з пов`язаними особами, зокрема ФГ «Агроголд» (створеним дружиною ОСОБА_3 ), через яке здійснювався перерозподіл активів боржника. Частина товару була реалізована на користь цього підприємства, інша - використана без підтвердження.
Також зафіксовано ознаки безтоварних операцій (зокрема продаж пшениці, якої не було), фіктивних правочинів та викривлення обліку.
Боржник не вживав заходів щодо покращення фінансового стану, не здійснював належного управління, що призвело до стійкої неплатоспроможності.
На думку представника ТОВ «Агріі Україна», дії ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та пов`язаних осіб були спрямовані на виведення активів, приховування майна, перерозподіл доходів на користь третіх осіб та доведення підприємства до банкрутства, що підтверджує наявність причинно-наслідкового зв`язку між їх діями та неплатоспроможністю боржника.
Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 13.11.2023 призначено ліквідатором ТОВ "Агростар Центр" у справі №902/1068/20 - арбітражного керуючого Оберемка Р.А.
25.04.2024 Господарський суд Вінницької області постановив ухвалу про заміну кредитора ТОВ "Агріі Україна" на його правонаступника ОСОБА_1 .
03.01.2024 до Господарського суду Вінницької області надійшли письмові пояснення у справі від Арбітражного керуючого Оберемко Романа Анатолійовича №02/01 від 02.01.2024, відповідно до яких він підтримує заяву представника ТОВ "Агріі Україна", а наведені арбітражним керуючим підстави покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ "Агростар Центр" на ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та Фермерське господарства "Агроголд" аналогічні підставам вказаним в заяві представника ТОВ "Агріі Україна".
За наслідками розгляду заяви, 22.05.2024 Господарський суд Вінницької області постановив ухвалу про відмову у задоволенні заяви ТОВ "Агріі Україна" б/н від 23.06.2023 (вх.канц.№01-36/642/23) до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ФГ "Агроголд" про покладення субсидіарної відповідальності та солідарне стягнення 5365654,60 грн за доведення до банкрутства ТОВ "Агростар центр" у справі №902/1068/20, повністю.
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.09.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 22.05.2024 у справі №902/1068/20 залишено без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.11.2024 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; ухвалу Господарського суду Вінницької області від 22.05.2024 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.09.2024 у справі № 902/1068/20 скасовано. Справу №902/1068/20 направлено на новий розгляд до Господарського суду Вінницької області.
В своїй постанові Верховний Суд вказав, що суди обох попередніх інстанцій, в порушення приписів ст.236 ГПК України, безпідставно проігнорували аргументи заявника щодо вибіркового дослідження Аналізу фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності, становища на ринках з метою виявлення наявності або відсутності ознак неплатоспроможності, фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування неплатоспроможності та варіанти шляхів виходу з кризового стану ТОВ "Агростар центр". Також зазначив, що із текстів судових рішень у справі вбачається, що суди послались на те, що заявлена Заявником вимога до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ФГ "Агроголд" в якості субсидіарної відповідальності за доведення до банкрутства в розмірі 5356654,60 грн складається лише із суми кредиторських вимог та суми судового збору та, водночас, не встановили наявність або відсутність майна боржника для формування ліквідаційної маси.
За результатами нового розгляду ухвалою Господарського суду Вінницької області від 02.06.2025 у справі №902/1068/20 відмовлено у задоволенні заяви кредитора - ТОВ "Агріі Україна" (правонаступником якого в частині прав та обов`язків кредитора у справі №902/1068/20 є ОСОБА_1 ) про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ "Агростар Центр" у зв`язку з доведенням його до банкрутства на керівника та засновника ТОВ "Агростар Центр" ОСОБА_2 , засновника ТОВ "Агростар Центр" ОСОБА_3 , засновника ТОВ "Агростар Центр" ОСОБА_4 , Фермерське господарство "Агроголд".
Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх.№2721/25 від 17.06.2025).
В скарзі апелянт зазначає, що оскаржена ухвала не відповідає вимогам закону, що виразилося в не застосуванні норм які регулюють спірні відносини, а також в зв`язку з помилковою оцінкою обставин справи. Судом першої інстанції було грубо порушено норми матеріального та процесуального права, зокрема положення ст.ст.61, 34, 1 КУзПБ та загальні принципи доказування; ухвала є необґрунтованою, неповною та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону. 
Апелянт серед іншого зазначає, що з дати подання заяви про покладання субсидіарної відповідальності, суб`єкти субсидіарної відповідальності не подали жодного доказу, жодного заперечення і жодного письмового пояснення по справі. 
На думку апелянта суд першої інстанції допустив порушення принципу змагальності сторін та вийшов за межі своїх повноважень, фактично перебравши на себе функції адвоката суб`єктів потенційної субсидіарної відповідальності. Такі дії є неприпустимими, оскільки суд не має права самостійно формувати правову позицію однієї зі сторін, вигадувати або доповнювати її аргументацію. 
Стверджує, що сформульовані судом першої інстанції аргументи на користь суб`єктів субсидіарної відповідальності, які не були викладені останніми ані в запереченнях, ані в інших процесуальних документах, свідчать про упереджений підхід та порушення засад об`єктивності, неупередженості та рівності сторін перед судом. 
Апелянт вважає, що суд не дотримався логічної послідовності врахування всіх обставин справи при формуванні своїх висновків. Суд брав частину обставин справи або виривав частину обставин із загальної і цілісної картини, які відбувалися в зовсім різні періоди, і на підставі сукупності такої частини обставин робив висновок, без врахування інших обставин і норм матеріального права, які також впливають на правильність висновку. Суд під час складання всієї мотивувальної частини ухвали порушив вимоги ст.236 ГПК України. Також судом порушені норми матеріального права, що проявилося в незастосовувані ч.2 ст.61 КУПБ до досліджених обставин.
Також апелянт заперечує висновки суду щодо застосування судом ст.222 КПК України. Для правильного застосування вказаної статті суддя повинен був встановити і проаналізувати ряд обставини. З матеріалів справи вбачається, що кримінальна справа була порушена на підставі ТОВ "Агріі Україна", яка була визнана по справі потерпілою. В 2022 році ТОВ "Агріі Україна" подало заяву про покладання солідарної відповідальності до якої, в якості підтвердження обставин, якими обґрунтовувалась вимоги заяви, були долучені протоколи допитів. Тобто джерелом походження протоколів є ТОВ "Агріі Україна", які були отриманні останнім на підставі прав, якими наділений потерпілий в кримінальному провадженні. В подальшому ТОВ "Агріі Україна" в 2023 році подало заяву про покладання відповідальності на суб`єктів субсидіарної відповідальності, до якої також долучила протоколи допитів. З врахуванням наведеного вбачається, що: кредитор ОСОБА_1 використовує докази які були отримані попереднім кредитором; кредитор ОСОБА_1 використовує докази які вже знаходилися у справі; протоколи допиту вже були предметом розгляду в судах першої, другої і третьої інстанцій. 
Також апелянтом стверджується, що факт закінчення кримінального провадження обвинувальним вироком не впливає на обставини справи. Обставини і аргументи встановлені у кримінальній справі спростовують висновок суду, що протоколи допиту і протокол одночасного допиту є неналежними доказами. 
На переконання апелянта Аналіз фінансово-господарського стану ТОВ "Агростар центр" повністю спростовує висновок суду про те, що вказаний документ не містить обставин, що обґрунтовують підстави для покладення субсидіарної відповідальності на ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ФГ "Агроголд".
Також апелянтом у апеляційній скарзі наведено свої доводи та обґрунтування щодо обставин відносно продажу врожаю поза контролем можливостей кредитора, а також щодо обставин відносно виведення активів боржника суб`єктами субсидіарної відповідальності через купівлю товарів і послуг та щодо обставин безоплатної передачі активів боржника іншій особі.
На підставі викладеного апелянт просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Вінницької області від 22.05.2024 у справі №902/1068/20 та постановити нову, якою задовольнити заяву про покладання субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ "Агростар Центр".
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.09.2025 у справі №902/1068/20 апеляційну скаргу ОСОБА_1 від 16.06.2025 залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Вінницької області від 02.06.2025 у справі №902/1068/20 залишено без змін.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.01.2026 у справі №902/1068/20 задоволено частково касаційну скаргу ОСОБА_1 . Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.09.2025 у справі №902/1068/20 скасовано. Справу №902/1068/20 (в частині розгляду заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ "Агростар Центр" в зв`язку доведенням його до банкрутства) направлено на новий розгляд до Північно-західного апеляційного господарського суду.
У вказаній постанові Верховний Суд зазначив, що суд апеляційної інстанції не виконав обов`язкових вказівок Верховного Суду, наданих у попередній постанові від 20.11.2024, чим порушив статті 310, 316 ГПК України. Зокрема, залишено поза увагою такі обставини, на необхідність дослідження яких прямо вказував Верховний Суд: ігнорування доводів щодо вибірковості аналізу фінансово-господарського стану боржника; неврахування того, що аналіз ґрунтувався виключно на фінансовій звітності, складеній особою, яка є потенційним суб`єктом субсидіарної відповідальності, що вимагало перевірки цих даних іншими доказами; неоцінка доказів щодо можливого виведення коштів боржника на користь пов`язаних осіб (зокрема ФГ "Агроголд") та на особисті рахунки ОСОБА_2 ; невстановлення ключової передумови субсидіарної відповідальності - наявності або відсутності майна боржника для формування ліквідаційної маси. 
Також зазначив, що апеляційний суд порушив вимоги статті 269 ГПК України, оскільки не перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, фактично не здійснивши апеляційного перегляду як такого.
Верховний Суд також зазначив, що суд першої інстанції фактично перебрав на себе обов`язок спростування презумпції субсидіарної відповідальності замість відповідачів, а апеляційний суд не надав належної оцінки цій обставині та безпідставно погодився з таким підходом.
09.02.2026 матеріали справи №902/1068/20 надійшли до Північно-західного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2026 розгляд апеляційної скарги призначено на 23.03.2026 об 14:00 год. 
24.02.2025 через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 подав додаткові пояснення у справі у яких зазначає, що стаття 61 КУзПБ встановлює спростовну презумпцію вини осіб за наявності недостатності майна боржника та ознак доведення його до банкрутства. У разі виникнення обґрунтованих сумнівів у добросовісності дій таких осіб, саме на них покладається обов`язок довести, що їхні дії були правомірними.
Апелянт стверджує, що надав докази, які підтверджують такі сумніви, зокрема: пов`язаність осіб (родинні зв`язки між відповідачами та створення ФГ «Агроголд»); виведення активів боржника наприкінці 2019 року на користь ФГ «Агроголд»; отримання понад 2,5 млн грн від реалізації врожаю без пояснення подальшого використання коштів; передача товару кредитора на користь ФГ «Агроголд». Ці обставини свідчать про узгоджені дії відповідачів на шкоду кредиторам.
Також, апелянт звертає увагу, що Верховний Суд вказав, що у разі належного обґрунтування вимог кредитором тягар доказування переходить до відповідачів. Ненадання ними доказів є відмовою від спростування відповідних обставин (ч. 2 ст. 74, ст. 13 ГПК України). У цій справі відповідачі не подали жодних доказів або пояснень і не спростували: витрачання коштів боржника; походження активів ФГ «Агроголд»; призначення платежів; долю 2,5 млн грн; факт нецільового використання товару. Отже, наведені кредитором обставини мають вважатися доведеними.
Також апелянт вважає, що суди попередніх інстанцій фактично діяли на користь відповідачів, самостійно обґрунтовуючи їхню позицію, чим порушили принципи змагальності та рівності сторін. Верховний Суд прямо зазначив, що суд не може підміняти сторону у доведенні її позиції. За відсутності доказів від відповідачів, докази кредитора є єдиними та найбільш вірогідними.
На підставі викладеного ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Господарського суду Вінницької області від 02.06.2025 у справі №902/1068/20 та задовольнити заяву про покладання субсидіарної відповідальності.
23.03.2026 через систему «Електронний суд» ОСОБА_3 (зокрема, як представник ОСОБА_2 ) подав письмові пояснення, у яких зазначає наступне:
- ФГ «Агроголд» не отримував будь-яких грошових коштів від ТОВ «Агростар Центр», що підтверджується відсутністю транзакцій по банківських рахунках;
- ФГ «Агроголд» не отримував товарів, робіт або послуг від ТОВ «Агростар Центр», що підтверджується рішенням Господарського суду Вінницької області від 16.10.2023 у справі №902/1068/20(902/798/23);
- ОСОБА_3 не отримував від ТОВ «Агростар Центр» жодних товарів, робіт, послуг, грошових коштів, що підтверджується банківськими виписками по рахунку банкрута, а також не приймав будь-яких управлінських рішень;
- ОСОБА_4 не отримувала від ТОВ «Агростар Центр» жодних товарів, робіт, послуг, грошових коштів, що підтверджується банківськими виписками по рахунку банкрута, а також не приймала будь-яких управлінських рішень. 
- ОСОБА_2 вносила на рахунок ТОВ «Агростар Центр» безпроцентну фінансову допомогу (позику) у період лютий - серпень 2019 року, що підтверджується банківськими виписками, які знаходяться в матеріалах справи;
- ОСОБА_2 у законний спосіб повернула (не у повному розмірі) безпроцентну фінансову допомогу, яку раніше внесла ТОВ «Агростар Центр»;
- ОСОБА_2 не приймала управлінських рішень, які потягнули ТОВ «Агростар Центр» доведення до банкрутства;
- доведено до банкрутства ТОВ «Агростар Центр» виключно кредитором ТОВ «Агріі Україна», який відмовився реструктурувати борг ТОВ «Агростар Центр», а на підставі виконавчого напису нотаріуса наклав арешт та здійснив стягнення на 112 тон соняшника, який знаходився на елеваторі ТОВ «Захід агропром»;
- з метою погашення боргів, зокрема перед ТОВ «Соя-Біотек», ОСОБА_2 приймає рішення про сплату боргу ТОВ «Агростар Центр» шляхом укладення договору від 14.08.2020, 07.09.2020 про переведення боргу на ФГ «Агроголд». В свою чергу, ФГ «Агроголд»: 17.08.2020 сплачує 300000 грн ТОВ «Соя-Біотек»; 03.11.2020 сплачує 277384,98 грн ТОВ «Соя-Біотек»; 07.09.2020 сплачує 300000 грн ТОВ «Амбар+». Таким чином, погашено заборгованості ТОВ «Агростар Центр» в сумі 877384,98 гривень не за рахунок боржника, господарська діяльність якого була зупинена арештами кредитора. Вказаним спростовуються доводи ОСОБА_1 , про те, що господарська діяльність ТОВ «Агростар Центр» була незаконною тощо;
- кримінальне провадження за ст.388 КК України №42020020110000103 було закрито у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення (інформація з ЄРДР знаходиться в матеріалах справи №902/1068/20);
- жодна з перелічених заявником осіб не приймали (і не могли приймати) рішень, які негативно могли вплинути на господарську діяльність ТОВ «Агростар Центр» в розумінні ч.2 ст.61 КУзПБ, а навпаки після накладення арештів на рахунки та майно ТОВ «Агростар Центр» вживали заходів щодо погашення заборгованості останнього;
- інші доводи апеляційної скарги спростовуються самі собою, оскільки не підтвердженні належними та допустимими доказами, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.62 Конституції України).
У судове засідання суду апеляційної інстанції 23.03.2026 з`явилися апелянт - ОСОБА_1 та Арбітражний керуючий Оберемко Роман Анатолійович. Інші учасники провадження не з`явилися в судове засідання, хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Оскільки учасники провадження у справі належним чином повідомлялися про дату, час і місце розгляду справи, при цьому явка учасників судового процесу обов`язковою не визнавалась, матеріали справи достатньо характеризують спірні правовідносини, колегія суддів дійшла висновку про можливість розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами, у відповідності до вимог ст.269 ГПК України.
У судовому засіданні 23.03.2026 апелянт та арбітражний керуючий підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, надали пояснення по справі. Просили суд скасувати ухвалу Господарського суду Вінницької області від 02.06.2025 у справі №902/1068/20, задоволити заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Фермерського господарства "Агроголд" про покладення субсидіарної відповідальності та солідарне стягнення 5365654,60 грн за доведення до банкрутства.
У судовому засіданні судом завершено стадію з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, а також надано можливість представникам сторін на стадії судових дебатів висловити перед судом свої правові позиції щодо спірних правовідносин та обмінятись репліками.
Після переходу апеляційного суду до стадії ухвалення та проголошення судового рішення, у відповідності до ст.219 ГПК України та з урахуванням складності справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відкладення ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів.
Ухвалою суду від 22.03.2026 відкладено ухвалення та проголошення судового рішення у справі на 30.03.2026 об 13:45 год.
30.03.2026 проголошено скорочене судове рішення (вступну та резолютивну частини постанови).

Розглянувши доводи апеляційної скарги, пояснень, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, враховуючи вказівки Верховного Суду у цій справі, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про наступне:
Відповідно до частини першої статті 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (частина перша статті 2 ГПК України).
За приписами частини першої статті 215 Господарського кодексу України у випадках, передбачених законом, суб`єкт підприємництва - боржник, його засновники (учасники), власник майна, а також інші особи несуть юридичну відповідальність за порушення вимог законодавства про банкрутство, зокрема фіктивне банкрутство, приховування банкрутства або умисне доведення до банкрутства.
Водночас, умисним банкрутством визнається стійка неплатоспроможність суб`єкта підприємництва, викликана цілеспрямованими діями власника майна або посадової особи суб`єкта підприємництва, якщо це завдало істотної матеріальної шкоди інтересам держави, суспільства або інтересам кредиторів, що охороняються законом (частина третя статті 215 ГК України).
Відповідно до частини другої статті 61 КУзПБ під час здійснення своїх повноважень ліквідатор, кредитор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.
У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями.
Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Кодексом.
Субсидіарна відповідальність за доведення до банкрутства за своєю правовою природою є відповідальністю за зловживання суб`єктивними цивільними правами, які завдали шкоди кредиторам.
Метою субсидіарної відповідальності як інституту є створення для кредиторів в межах справи про банкрутство додаткових гарантій захисту їх прав та законних інтересів та недопущення використання юридичної особи як інструменту безпідставного збагачення за чужий рахунок, відтак забезпечення стабільності функціонування ринку та фінансової дисципліни.
Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 22.04.2021 у справі №915/1624/16 субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство є самостійним цивільно-правовим видом відповідальності, який за заявою ліквідатора покладається на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника, за наявності підтвердження вини зазначених осіб у доведенні юридичної особи (боржника у справі про банкрутство) до стану неплатоспроможності. Для застосування такої відповідальності необхідним є встановлення судом складових елементів господарського правопорушення: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона правопорушення.
Об`єктом правопорушення є ті майнові права боржника та кредиторів, вимоги яких визнані у справі про банкрутство, що порушені у зв`язку з доведенням боржника до банкрутства, та відновлення яких відбувається відшкодуванням шкоди у межах покладення субсидіарної відповідальності за правилами частини 2 статті 61 КУзПБ.
Об`єктивну сторону правопорушення становлять дії/бездіяльність відповідних суб`єктів, прийняття ними рішень, надання вказівок на вчинення дій або на утримання від них, що призвели до відсутності у боржника майнових активів для задоволення вимог кредиторів або до відсутності інформації про такі активи, що виключає можливість дослідження активу та його оцінки, тобто які окремо або у своїй сукупності спричинили неплатоспроможність боржника та, відповідно, вказують (свідчать) про доведення конкретними особами боржника до банкрутства.
Суб`єкт (суб`єкти) правопорушення визначені законом, зокрема ними є засновники (учасники, акціонери) або інші особи, у тому числі керівник боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, за умови існування вини цих осіб у банкрутстві боржника.
Суб`єктивною стороною правопорушення для застосування субсидіарної відповідальності є ставлення особи до вчинюваних нею дій чи бездіяльності (мотиву, мети, умислу чи необережності суб`єкта правопорушення).
Тлумачення положень частини другої статті 61 КУзПБ із застосуванням філологічного, системного та телеологічного (цільового) способів її інтерпретації свідчить, що у ній закріплено припис згідно з яким суб`єктами субсидіарної відповідальності за доведення до банкрутства є: 1) засновники (учасники, акціонери); 2) керівники боржника; 3) інші особи, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії.
До третіх осіб, які несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника, у зв`язку з доведенням його до банкрутства частини другої статті 61 КУзПБ відносяться будь-які особи, наслідком дій або бездіяльності яких стало банкрутство юридичної особи (висновки, викладені у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.04.2021 у справі №915/1624/16).
Для визначення статусу особи як відповідача по субсидіарній відповідальності за зобов`язаннями боржника заявник має проаналізувати, а суд під час розгляду заяви про притягнення до субсидіарної відповідальності та з`ясуванні наявності підстав для покладення на цих осіб субсидіарної відповідальності, дослідити сукупність правочинів та інших юридичних дій, здійснених під впливом осіб, а також їх бездіяльність, що сприяли виникненню кризової ситуації, її розвитку і переходу в стадію банкрутства боржника.
Визначальним для застосування субсидіарної відповідальності є доведення відповідно до частини другої статті 61 КУзПБ (від 21.10.2019) та з урахуванням положень статті 74, 76, 77 ГПК України причинно-наслідкового зв`язку між винними діями/бездіяльністю суб`єкта відповідальності та настанням негативних для боржника наслідків (неплатоспроможності боржника та відсутності у боржника активів для задоволення вимог, визнаних у процедурі банкрутства вимог кредиторів) обов`язок чого покладається на ліквідатора.
Встановлення такого причинно-наслідкового зв`язку також належить до об`єктивної сторони цього правопорушення (висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №910/21232/16, від 14.07.2020 у справі №904/6379/16, від 10.12.2020 у справі №922/1067/17).
Однією з обов`язкових передумов субсидіарної відповідальності є її розмір, що визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою. Саме наявність цієї негативної різниці (перевищення суми кредиторських вимог над вартістю ліквідаційної маси) і обумовлює підстави для покладення субсидіарної відповідальності.
Статтею 61 КУзПБ закріплено правову презумпцію субсидіарної відповідальності осіб, що притягуються до неї, складовими якої є недостатність майна ліквідаційної маси для задоволення вимог кредиторів та наявність ознак доведення боржника до банкрутства. 
Однак, зазначена презумпція є спростовною, оскільки передбачає можливість цих осіб довести відсутність своєї вини у банкрутстві боржника та уникнути відповідальності. Спростовуючи названу презумпцію, особа, яка притягується до відповідальності має право довести свою добросовісність, підтвердивши, зокрема, оплатне придбання активу боржника на умовах, на яких за порівняних обставин зазвичай укладаються аналогічні правочини та довівши, що вчинені за її участі (впливу) операції приносять дохід, відображені у відповідності з їх дійсним економічним змістом, а отримана боржником вигода обумовлена розумними економічними чинниками.
У цьому разі відсутність в осіб, які притягуються до субсидіарної відповідальності зацікавленості в наданні документів, що відображають реальний стан справ і дійсний господарський оборот, не повинна знижувати правову захищеність кредиторів під час необґрунтованого порушення їх прав. 
Тому, якщо заявник, із посиланням на ті чи інші докази, належно обґрунтував наявність підстав для притягнення особи до субсидіарної відповідальності та неможливість погашення вимог кредиторів внаслідок її дій (бездіяльності), на неї переходить тягар спростування цих тверджень заявника, з урахуванням чого вона має довести, чому письмові документи та інші докази ліквідатора не можуть бути прийняті на підтвердження його доводів, надавши свої докази і пояснення щодо того, як насправді здійснювалася господарська діяльність.
Отже, якщо дії особи, які мали вплив на економічну (юридичну) долю боржника викликають об`єктивні сумніви в тому, що вона керувалася інтересами боржника, на неї переходить тягар доведення того, що результати зазначених дій стали наслідком звичайного господарського обороту, а не викликані використанням нею своїх можливостей, що стосуються визначення дій боржника, як таких, що вчиненні на шкоду інтересам боржника та його кредиторів. У такому разі небажання особи, яка притягується до субсидіарної відповідальності, надати суду докази має кваліфікуватися згідно із частиною другою статті 74 ГПК України виключно як відмова від спростування фактів, на наявність яких аргументовано з посиланням на конкретні документи вказує процесуальний опонент. В силу статті 13 ГПК України особа, що бере участь у справі, яка не вчинила відповідних процесуальних дій, несе ризик настання наслідків такої поведінки (висновок, викладений у постанові Касаційного господарського суд у складі Верховного Суду від 22.04.2021 у справі №915/1624/16). 
При цьому, встановлення підстав для покладення субсидіарної відповідальності належить до дискреційних повноважень суду, які здійснюються судом за результатами сукупної оцінки всіх наявних у справі доказів, в тому числі й цього звіту, який є лише одним із засобів доказування.
Отже, предметом доказування у справі при розгляді заяви про покладення субсидіарної відповідальності є наступні обставини: (1) включення майна боржника до ліквідаційної маси банкрута, (2) завершення реалізації об`єктів, включених до ліквідаційної маси банкрута, (3) стан розрахунків з кредиторами, (4) розмір непогашеної заборгованості перед кредиторами, (5) наявність у діях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ФГ "Агроголд" складу правопорушення, передбаченого частиною другою статті 61 КУзПБ.
Щодо включення майна боржника до ліквідаційної маси банкрута, суд приймає до уваги наступне.
Відповідно до затвердженого постановою Господарського суду Вінницької області від 30.06.2021 Звіту арбітражного керуючого (розпорядника майна) №02-26/288 від 03.06.2021, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агростар Центр" під час ведення процедури розпорядження майном ТОВ "Агростар центр" та з метою виявлення всіх активів підприємства, арбітражним керуючим були направлені листи до установ і організацій, та отримано наступні відповіді:
- Державна авіаційна служба України повідомила, що у Державному реєстрі цивільних повітряних суден України за ТОВ "Агростар центр" повітряні судна не зареєстровані, інформація про наявність аеродромів, злітно - посадкових майданчиків, авіаційної наземної техніки та аеродромного обладнання у ТОВ "Агростар центр" відсутня (лист № 12/12.5-695-21 від 22.02.2021р.);
- ГУ Держпраці у Вінницькій області повідомило, що за ТОВ "Агростар центр" не зареєстровано великовантажних та інших технологічних транспортних засобів (лист№ 738/17-11/11 від 17.02.2021);
- Морська адміністрація повідомила, що за наявною інформацією відсутні записи щодо суден, власником або судновласником яких є ТОВ "Агростар центр" (лист№ 1277/03/15-21 від 22.02.2021);
- ГУ ДПС у Вінницькій області повідомила, що за ТОВ "Агростар центр" має відкритий поточний рахунок у AT "КБ "Приватбанк", AT "Райффайзенбанкаваль" та в Казначействі України (лист №3846/6/02-32-12-01 -22 від 19.02.2021);
- РСЦ МВС в Вінницькій області повідомив, що згідно бази даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів та РПС за ТОВ "Агростар центр" транспортні засоби не зареєстровані (лист №31 /2/0541 -432 від 23.02.2021);
- Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях повідомило, що за ТОВ "Агростар центр" не обліковуються об`єкти житлового фонду (лист №18-2/1006 від 22.02.2021);
- Центральний відділ ДВС у місті Вінниці повідомив, що відсутні виконавчі провадження стосовно ТОВ "Агростар центр" (лист вих.№2609/18.26-25 від 16.02.2021);
- Департамент земельних ресурсів повідомив, що відсутня інформація в департаменті (лист вих. №37-00-010-14729 від 15.03.2021р.);
- Державна архівна служба України повідомила, що в Державному реєстрі потенційно небезпечних об`єктів відсутня інформація про ТОВ "Агростар центр" (лист вих. №1073/3.03-3/1505/25 від 22.02.2021);
- Державне підприємство "Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин" повідомили, що в Єдиному державному реєстрі тварин інформація стосовно ТОВ "Агростар центр" відсутня (лист вих.№223/8-11 від 18.02,2021);
- Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області повідомило, що відносно ТОВ "Агростар центр" відсутні виконавчі провадження (лист вих.№2699/2.3-22/11 від 01.03.2021);
- Міністерство фінансів України повідомило, що ТОВ "Агростар центр" ліцензії на провадження господарської діяльності з випуску та проведення лотерей ТОВ "Агростар центр" не видавалось;
- Державна служба геології та надр України повідомило, що ТОВ "Агростар центр" спеціальних дозволів на користування надрами не надавалось (лист вих. №7476/01-2/10-21 від 130.05.2021р.);
- Подільська митниця Держмитслужби повідомила, що до реєстр осіб, які під час провадження своєї діяльності є учасниками відносин, що регулюються законодавством України з питань митної справи не включено Боржника, зовнішньоекономічна діяльність не здійснювалась (лист вих.№7.12-1/27/8.19/1203 від 17.02.2021);
- Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області повідомило, що земельні ділянки за ТОВ "Агростар центр" не зареєстровані (лист вих. №0-2-0.2-1602/2-21 від 185.02.2021);
- AT "Українська залізниця" повідомила, що за ТОВ "Агростар центр" вагони та локомотиви не зареєстровані, під`їзні колії на праві власності не зареєстровані (лист вих.№59/334 від 22.02.2021);
- Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення повідомила, що до ради не надходили документи на отримання ліцензії (лист вих. №16/80 від 23.02.2021 р.);
- Головне управління Держпродспоживслужби в Вінницькій області повідомило, що ТОВ "Агростар центр" в сільськогосподарська техніка не зареєстрована та на обліку не перебуває (лист вих.№10/2298-21 від 12.03.2021);
- Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області повідомило, що відсутня інформація щодо реєстрації/видачі посадовим особам ТОВ "Агростар центр" документів на початок виконання будівельних робіт та/або документів, які засвідчують прийняття в експлуатацію об`єктів містобудування (лист вих.№1002-62-1.16 від 17.02.2021);
- Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку повідомило, що ТОВ "Агростар центр" не є серед власників пакетів голосуючих акцій (лист вих.№10/04/3914 від 19.02.2021);
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом 187186705233 від 30.03.2021 ТОВ "Агростар центр" не є засновником інших юридичних осіб.
Як вбачається з Єдиного реєстру боржників від 25.03.2021 стосовно ТОВ "Агростар центр" не відкрито виконавчих проваджень.
Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №Р94564 від 14.04.2021 року зареєстровано приватне обтяження - застава рухомого майна - майбутній урожай соняшнику 2019 року, номер 26872567, Обтяжувач ТОВ "Агроскоп Інтернешнл",
Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстр у Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна номер 252583239 від 14.04.2021 наявна наступна інформація за ТОВ "Агростар Центр": суборенда земельних ділянок у ТОВ "Дубровиця Агро" за адресою Рівненська область, Дубровицький район, с/рада Колківська строком до 31.12.2020 їх правом пролонгації.
14.04.2021 на адресу ТОВ "Дубровиця Агро" направлено лист вих.№02-26/183 від 14.04.2021 з проханням повідомити чи має ТОВ "Агростар центр" заборгованість перед Товариством по оплаті платежів по оплаті орендної плати за договорами суборенди земельних ділянок. Чи було подовжено строк дії договорів суборенди земельних ділянок між Вами та ТОВ "Агростар центр" та чи використовує у своїй господарській діяльності ТОВ "Агростар центр" орендовані земельні ділянки. Конверт із листом було повернуто на адресу розпорядника майна із позначкою "за закінченням терміну зберігання".
Відносно проведення інвентаризації майна арбітражним керуючим в Звіті зазначено наступне:
10.02.2021 на адресу керівника (директора) ТОВ "Агростар Центр" ОСОБА_2 було направлено лист вих.№02-26/66 від 10.02.2021 із повідомленням, зокрема, про те, що відповідно до Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 №879, проведення інвентаризації забезпечується власником (власниками) або уповноваженим органом (посадовою особою), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів, який створює необхідні умови для її проведення, визначає об`єкти, періодичність та строки проведення інвентаризації, крім випадків, коли проведення інвентаризації є обов`язковим. У цих випадках визначені на підприємстві строки проведення інвентаризації не можуть перевищувати строків, визначених цим Положенням. Таким чином, на підставі вищевикладеного, розпорядник майна просить керівника Боржника:
1. Видати наказ та провести інвентаризацію основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, відповідно до вимог Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 №879.
2. Розпорядника майна включити до складу інвентаризаційної комісії,
3. Належним чином завірену копію наказу про проведення інвентаризації надіслати на адресу розпорядника майна.
01.04.2021 розпорядник майна здійснила виїзд за місцезнаходженням боржника -ТОВ "Агростар Центр" за адресою: м.Вінниця, вул.Стрілецька, буд.64, кв.43, з метою проведенням разом із Боржником інвентаризацію активів Товариства. На місці було виявлено, що за вказаною адресою фактично знаходиться житловий будинок. Виявити директора ТОВ "Агростар Центр" пані ОСОБА_2 не вдалось. Таким чином, провести повну інвентаризацію основних засобів, нематеріальних активів, товарно - матеріальних цінностей, грошових коштів в касі, цінних паперів та бланків суворої звітності, розрахунків з дебіторами та кредиторами, біологічних активів, незавершеного виробництва, незавершеного капітального будівництва та незавершеного ремонту з перевіркою їх фактичної наявності та документального підтвердження станом на 01.04.2021 разом із директором не виявилось можливим. Арбітражним керуючим складено відповідний акт від 01.04.2021.
В свою чергу, розпорядником майна ТОВ "Агростар Центр", з метою виявлення майнових активів Боржника та отримання актуальної інформації відносно, було направлено запити до відповідних організацій та установ які ведуть облік/реєстрацію рухомого/нерухомого майна, щодо надання інформації. 
Отже, за даними, отриманими розпорядником майна ТОВ "Агростар Центр", було встановлено наступне: 1) основні засоби - відсутні; 2) нематеріальні активи - відсутні; 3) незавершене виробництво - відсутнє; 4) незавершене капітальне будівництво - відсутнє; 5) незавершений ремонт - відсутній; 6) товарно - матеріальні цінності (товари) - відсутні; 7) грошові кошти в касі - відсутні; 8) грошові кошти в банківських установах - розпорядник майна не має доступу до банківських рахунків Боржника; 9) цінні папери - відсутні; 10) бланки суворої звітності - відсутні; 11) довгострокові та короткострокові інвестиції в частки (паї) в статутних капіталах інших товариств - відсутні; 12) дебіторська заборгованість за товари, роботи, послуги - відсутня; 13) кредиторська заборгованість перед банківськими установами з отриманих кредитів - відсутня; 14) кредиторська заборгованість за товари, роботи, послуги - 5343684,60 грн; 15) кредиторська заборгованість зі сплат податків та зборів - відсутня; 16) біологічні активи - відсутні; 17) витрати майбутніх періодів - відсутні.
Верховний Суд у цій справі наголосив, що необхідною передумовою розгляду, дослідження, оцінки та встановлення осіб, винних у правопорушенні з доведення боржника до банкрутства є встановлення факту недостатності майна боржника для задоволення вимог кредиторів за рахунок коштів, отриманих за наслідками реалізації всіх виявлених у боржника активів. Адже відсутність наведеного факту виключає визначення суб`єктів і суб`єктивної сторони відповідного правопорушення, а отже, й задоволення відповідної заяви.
Враховуючи інформацію, викладену в Звіті №02-26/288 від 03.06.2021 арбітражного керуючого - розпорядника майна ТОВ "Агростар Центр" Бурцевої Ірини Юріївни, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого та правильного висновку про відсутність майна банкрута - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агростар Центр" для включення майна боржника до ліквідаційної маси банкрута.
З огляду на відсутність майна банкрута, а від так і включення майна за його відсутності до ліквідаційної маси, суд дійшов висновку про відсутність підстав для проведення процедури реалізації (продажу) майна банкрута - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агростар Центр".
Тому розрахунки з кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Агростар Центр" в ліквідаційній процедурі не здійснені.
Як вбачається з матеріалів справи, Господарський суд Вінницької області встановив перелік та розмір визнаних судом вимог кредиторів, що підлягають внесенню арбітражним керуючим до реєстру вимог кредиторів: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріі Україна": 5339144,60 грн - четверта черга задоволення вимого кредиторів; 21970,00 грн - судового збору за подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство - перша черга задоволення вимого кредиторів; 4540,00 грн витрат на сплату судового збору - перша черга задоволення вимог кредиторів.
Отже, розмір непогашеної заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Агростар Центр" перед кредитором становить 5365654,60 грн.
Щодо наявності у діях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ФГ "Агроголд" складу правопорушення, передбаченого частиною другою статті 61 КУзПБ, суд враховує наступне.
Обґрунтовуючи підстави для покладення субсидіарної відповідальності на ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ФГ "Агроголд" заявник надав суду копії наступних письмових доказів: копію протокол допиту свідка - ОСОБА_5 від 26.03.2021 (т.7, а.с.183, 184); копію протоколу допиту свідка - ОСОБА_3 від 04.08.2021 (т.7, а.с.184, 185); копію протоколу одночасного допиту вже допитаних осіб - ОСОБА_5 та ОСОБА_3 від 08.12.2021 (т.7, а.с.185 - 187); копію Фінансової аграрної розписки від 05.06.2019 (т.7, а.с.188, 189); копію Фінансової аграрної розписки від 07.08.2019 (т.7, а.с.190-192); копію кредитового повідомлення про вхідний переказ від 21.02.2020 (т.7, а.с.192); копію кредитового повідомлення про вхідний переказ від 21.02.2020 (т.7, а.с.193); копію Заключної виписки за період з 01.01.2018 по 11.11.2021 складеної керівником Дирекції по роботі з бізнес-клієнтами ГО АТ КБ "Приватбанк" (т.7, а.с.193-195); копії податкових накладних №1, №2, №3 та №4, складеної керівником ТОВ "Агростар Центр" 10.09.2020 (т.7, а.с.198-200).
ОСОБА_3 (зокрема, як представник ОСОБА_2 ) заперечує проти вказаної заяви та зазначає, що жодна з перелічених заявником осіб не приймала (і не могла приймати) рішень, які негативно могли вплинути на господарську діяльність ТОВ «Агростар Центр» в розумінні ч.2 ст.61 КУзПБ, а навпаки після накладення арештів на рахунки та майно ТОВ «Агростар Центр» вживали заходів щодо погашення заборгованості останнього.
Відповідно до положень частини першої, другої статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Як встановлено статтею 202 КПК України відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим. Слідчий, прокурор попереджає осіб, яким стали відомі відомості досудового розслідування, у зв`язку з участю в ньому, про їх обов`язок не розголошувати такі відомості без його дозволу. Незаконне розголошення відомостей досудового розслідування тягне за собою кримінальну відповідальність, встановлену законом.
Протокол допиту - це процесуальний документ, що фіксує хід та зміст допиту свідка, потерпілого чи іншої особи, яку опитують у рамках кримінального провадження, відповідно до вимог статей 104, 224 КПК України. Протоколи допиту є відомостями досудового розслідування.
Як правильно вказав суд першої інстанції, заявник не надав суду доказів про надання слідчим або прокурором дозволу на розголошення відомостей досудового розслідування в якому було допитано ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , а тому суд правомірно не взяв до уваги копію протоколу допиту свідка ОСОБА_5 від 26.03.2021, копію протоколу допиту свідка ОСОБА_3 від 04.08.2021 та копію протоколу одночасного допиту вже допитаних осіб: ОСОБА_5 та ОСОБА_3 від 08.12.2021.
Також, як правильно враховано судом першої інстанції, заявником не надано доказів про визнання ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 388 КК України (незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, заставленого майна або майна, яке описано чи підлягає конфіскації) у кримінальному провадженні №42020020110000103. Вказане кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
При встановленні підстав для покладення субсидіарної відповідальності на ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ФГ "Агроголд" суд першої інстанції врахував висновки, що містяться в "Аналізі фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності, становища на ринках з метою виявлення наявності або відсутності ознак неплатоспроможності, фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування неплатоспроможності та варіанти шляхів виходу з кризового стану Товариства з обмеженою відповідальністю "Агростар Центр" (далі за текстом - "Аналіз фінансово-господарського стану"), складений ПП "Центр антикризових технологій" 16.04.2021. 
Колегія суддів звертає увагу, що саме Товариством з обмеженою відповідальністю "Агріі Україна" був поданий Аналіз фінансових показників фінансового стану Товариства з обмеженою відповідальністю "Агростар Центр", який проведено на підставі Договору №03/9 від 12.04.2021, укладеного між заявником (кредитором) та ПП "Центр антикризових технологій".
Відповідно до пункту 2 частини першої (Дослідницька частина) Аналізу фінансово-господарського стану, при аналізі встановлено, що показники фінансової звітності (актив та пасив балансу), як за 2019 рік, так і за 2020 рік є повністю ідентичні, що може свідчити про порушення встановленого порядку ведення бухгалтерського обліку на підприємстві.
За висновком, викладеним в підпункті А пункту 2 частини першої (Дослідницька частина) Аналізу фінансово-господарського стану, відповідно до Методичних рекомендацій, фінансовий стан підприємства, у якого на початку і в кінці звітного періоду мають місце ознаки поточної неплатоспроможності, відповідає законодавчому визначенню боржника, який не спроможний виконати свої грошові зобов`язання перед кредиторами, у тому числі зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) протягом трьох місяців після настання встановленого строку їх сплати.
Відповідно до підпункту Б пункту 2 частини першої (Дослідницька частина) Аналізу фінансово-господарського стану, виявлені всі ознаки критичної неплатоспроможності ТОВ "Агростар Центр", що відповідають фінансовому стану потенційного банкрута, так як за підсумками періоду, що передує прийняттю рішення про подальшу долю ТОВ "Агростар Центр", мали місце ознаки поточної неплатоспроможності, показники коефіцієнтів покриття, забезпечення власними засобами та автономії (фінансової незалежності) значно менші за їх нормативне значення.
За висновком, викладеним в підпункті В пункту 2 частини першої (Дослідницька частина) Аналізу фінансово-господарського стану, показник покриття за проаналізований період (01.01.2020 - 01.01.2021 року) постійно менший за нормативний показник 1,0. За підсумками останнього (за обсягом всіх наявних звітних даних) в звітному періоді, в якому було прийнято рішення про звернення до суду (станом на 31.12.2020) збиток Підприємства від господарської діяльності становив - 0,4 тис.грн, що дає підстави вважати неплатоспроможність ТОВ "Агростар Центр" понад критичною.
Відповідно до розділу 3 (Аналіз фінансово-господарського стану ТОВ "Агростар Центр" з метою виявлення ознак доведення до банкрутства) з 31.12.2019 до 01.01.2021 Підприємство постійно перебувало в стані стійкої понад критичної неплатоспроможності. В цей період не відбулось різкого зменшення показників фінансового стану ТОВ "Агростар Центр" на фоні стійкої понад критичної неплатоспроможності, що свідчить про відсутність ознак дій щодо доведення ТОВ "Агростар Центр" до банкрутства.
Згідно висновків в результаті проведеного аналізу, викладених в Аналізі фінансово-господарського стану встановлено:
- починаючи з 31.12.2019 не відбулось різкого зменшення розміру показника чистих активів ТОВ "Агростар Центр" на фоні стійкої критичної неплатоспроможності. В результаті проведеного аналізу фінансово-господарської діяльності боржника - ТОВ "Агростар Центр" за період з 31.12.2019 до 31.12.2020 не встановлено наявність ознак дій щодо доведення Підприємства до банкрутства.
- в діяльності ТОВ "Агростар Центр" не вбачаються ознаки фіктивного банкрутства. В результаті проведеного аналізу встановлено, що на початок останнього звітного періоду, який передував прийняттю кредитором рішення про звернення до Господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, у боржника були присутні всі ознаки його критичної неплатоспроможності.
- центр не має яких-небуть підтверджуючих даних відносно надання боржником контрагентам недостовірних відомостей про свої майно в бухгалтерському балансі або в інших документах, які свідчать про його фінансовий або майновий стан, який фактично характеризується ознаками понад критичної неплатоспроможності.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказаний Аналіз фінансово-господарського стану не містить обставин, які підтверджують чи обґрунтовують підстави для покладення субсидіарної відповідальності на ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ФГ "Агроголд", оскільки за результатами перевірки при виявленні ознак критичної неплатоспроможності ТОВ "Агростар Центр", виконавцем було встановлено відсутність ознак дій щодо доведення ТОВ "Агростар Центр" до банкрутства та відсутність ознак фіктивного банкрутства.
При цьому, твердження апелянта про вибіркове дослідження Аналізу фінансово-господарського стану є безпідставним, оскільки судом першої інстанції було враховано ключові висновки, викладені в Аналізі, необхідні для перевірки обставин, які підтверджують чи обґрунтовують підстави для покладення субсидіарної відповідальності.
Щодо зауваження заявника, що Аналіз проведено лише на підставі фінансових звітів боржника, які були складені суб`єктом субсидіарної відповідальності, то колегія суддів приймає до уваги висновок Приватного підприємства "Центр антикризових технологій", яке не встановило підтверджуючих даних відносно надання боржником контрагентам недостовірних відомостей про свої майно в бухгалтерському балансі або в інших документах, які свідчать про його фінансовий або майновий стан, який фактично характеризується ознаками понад критичної неплатоспроможності.
Заявником також не надано, а в матеріалах справи відсутні, докази недостовірності відомостей у фінансових звітах боржника та не спростовано вказаний висновок ПП "Центр антикризових технологій"
В своїй заяві кредитор стверджує, що частину товару, переданого ТОВ "Агростар Центр" в заставу ТОВ "Агріі Україна" (попереднє найменування ТОВ "Агростар Центр") на підставі Фінансової аграрної розписки від 05.06.2019 та Фінансової аграрної розписки від 07.08.2019, ОСОБА_3 вдалося приховати, продати і кошти використати не для погашення заборгованості по договору купівлі-продажу і ФАР, а за для своїх особистих цілях.
Оскільки заявником не надано належних і допустимих доказів щодо фактичного існування вказаного товару, кількості вказаного товару, факту вчинення ОСОБА_3 вказаних дій, суд першої інстанції обґрунтовано та правомірно не взяв до уваги вказане твердження заявника.
Посилання кредитора на порушення по факту приховування заставного майна кримінальної справи за ст.388 Кримінального кодексу України, відомості про яку внесено до реєстру за №42020020110000103 не є підтвердженням вказаних обставин, оскільки, як встановлено в ухвалі Господарського суду Вінницької області від 26.06.2023, кримінальне провадження №42020020110000103 закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення).
В обґрунтування необхідності покладення субсидіарної відповідальності кредитор та арбітражний керуючий зазначили, що кошти отримані від соняшнику були витрачені боржником протягом вересня-грудня 2019 року: у розмірі 151088,70 грн на придбання запчастин для трактору та іншої техніки; у розмірі 629500 грн були виведені через касу банку у вигляді повернення фінансової допомоги від ОСОБА_2 ; у розмірі 49000 за проведення агротехнічних робіт; у розмірі 404800,15 грн за карбамід; у розмірі 51676,32 грн за паливо.
За доводами заявника у боржника відсутня техніка у власності або в оренді, а тому кошти у розмірі 151088,70 витрачені на запчастини, вказує на те, що ремонтувалася техніка іншого підприємства, за кошти, які боржник повинен був віддати кредитору. Техніка, відремонтована за кошти кредитора використовувалася для заробляння коштів боржника, а тому інвестувалося в процеси, які не були задіяні у виробничо-господарській діяльності, тим самим погіршуючи фінансово-господарський стан підприємства.
На противагу вказаного суд першої інстанції обґрунтовано відмітив, що боржником здійснювалась господарська діяльність протягом 2019 року, і зокрема вирощування соняшника, що підтверджується Фінансовою аграрною розпискою від 05.06.2019 (т.7, а.с.188, 189), Фінансовою аграрною розпискою від 07.08.2019 (т.7, а.с.190-192). Водночас, заявником не наведено належних та допустимих доказів, що в 2019 році ТОВ "Агростар Центр" не використовував, в тому числі на умовах оренди, сільськогосподарську техніку під час виробництва сільськогосподарської продукції і, зокрема, соняшника.
Обґрунтовуючи свою позицію апелянт зазначає, що окрім поставки відповідно до умов договору, кредитор поставив, на підставі узгоджених специфікацій товар, а саме: на підставі специфікації №1, Етана насіння пшениці репр. не протруєно, на суму, зі знижкою 303112,26 грн; на підставі специфікації №2, Ранкона мікс 7% і мідер про 60% на суму зі знижкою, 48964,28 грн; на підставі специфікації №3, добрива Leanum, на суму, зі знижкою, 20311 грн.
Кредитор стверджує, що згідно аналізу електронного податкового кабінету боржника було встановлено, що частину вказаного товару боржник продав ФГ "Агроголд" на загальну суму 413280 грн, але в меншому розмірі ніж купував.
Апелянт стверджує про витрачання боржником коштів на користь ФГ "Агроголд". Зазначає, що процедурі банкрутства, було встановлено, що ТОВ "Агростар центр", передав товар, але в меншої кількості, вартістю 413280 грн, ФГ "Агроголд", про що ТОВ "Агростар центр" склало податкові накладні №1,2,3 від 10.09.2020 і направила їх на реєстрацію до ДПС.
ОСОБА_3 у своїх поясненнях зазначає, що ФГ "Агроголд" не отримував товарів, робіт або послуг від ТОВ "Агростар Центр", що підтверджується рішенням Господарського суду Вінницької області від 16.10.2023 у справі №902/1068/20(902/798/23).
Колегія суддів звертає увагу, що рішенням Господарського суду Вінницької області від 16.10.2023 у справі №902/1068/20(902/798/23) відмовлено у задоволенні позову ТОВ "Агростар центр" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Бурцевої І.Ю. до ФГ "Агроголд" про стягнення 344400,00 грн заборгованості у справі №902/1068/20(902/798/23), в межах справи №902/1068/20 про банкрутство ТОВ "Агростар центр". Позовні вимоги було мотивовано тим, що під час виконання обов`язків ліквідатора, арбітражному керуючому Бурцевій І.Ю. стало відомо, що між ТОВ "Агростар центр" (Позивач) та ФГ "Агроголд" (Відповідач) було укладено договір та/або договори поставки (купівлі-продажу), по яким станом на дату подання позову залишився борг по їх поверненню. На підтвердження заявлених позовних вимог, позивач надавав копії наступних документів: постанови від 30.06.2021 у справі №902/1068/20 про визнання ТОВ "Агростар центр" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури; податкових накладних №№1, 2, 3, 4 від 10.09.2020; доказів надіслання на адресу відповідача вимоги про сплату заборгованості за поставлений товар вих.№02-26/193 від 04.04.2023. Також, на підтвердження наявності заборгованості за такими господарськими операціями, позивач в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Бурцевої І.Ю. посилався на відомості банківських виписок позивача, згідно яких грошові кошти від відповідача у розмірі 344400,00 грн за поставлений товар не надходили. Суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "Агростар центр" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Бурцевої І.Ю. до ФГ "Агроголд" про стягнення 344400,00 грн боргу задоволенню не підлягають, у зв`язку з недоведеністю.
Кредитор зазначає про відсутність інформації, яким чином було використано частину товару, отриманого по специфікаціям 1, 2, 3, що дає можливість стверджувати про використання його в особистих цілях, що привело підприємство до банкрутства.
Суд першої інстанції правомірно не взяв до уваги вказане твердження кредитора, оскільки судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях заявника.
Також суд приймає до уваги зауваження ОСОБА_3 щодо обставин, які призвели до банкрутства ТОВ «Агростар Центр». 
ОСОБА_3 зазначає, що приватний виконавець наклав арешт на соняшник розміром 113593 кг, який знаходився на елеваторі ТОВ «Захід Агропром», який було продано боржником Товариству з обмеженою відповідальністю «Соя-Біотек», який знаходився у заставі ТОВ «Агріі Україна». В подальшому приватний виконавець реалізував соняшник на торгах і отримані кошти були зараховані на рахунок ТОВ «Агріі Україна». З метою погашення боргів, зокрема перед ТОВ «Соя-Біотек», ОСОБА_2 прийняла рішення про сплату боргу ТОВ «Агростар Центр» шляхом укладення договорів від 14.08.2020 та від 07.09.2020 про переведення боргу на ФГ «Агроголд». В свою чергу, ФГ «Агроголд»: 17.08.2020 сплатило 300000,00 грн ТОВ «Соя-Біотек»; 03.11.2020 сплатило 277384,98 грн ТОВ «Соя-Біотек»; 07.09.2020 сплатило 300000,00 грн ТОВ «Амбар+». Таким чином, погашено заборгованості ТОВ «Агростар Центр» в сумі 877384,98 гривень не за рахунок боржника, господарська діяльність якого була зупинена арештами кредитора.
Вказані твердження ОСОБА_3 колегія суддів вважає обґрунтованими та такими, що підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, зокрема поданими до суду першої інстанції платіжними дорученнями №34 від 03.11.2020 і №7 від 17.08.2020 про перерахування ФГ «Агроголд» коштів ТОВ «Амбар+» в загальній сумі 577384,98 грн, з призначенням платежу «Часткова оплата згідно договору відступлення права вимоги від 14.08.2020, без ПДВ» та платіжним дорученням №20 від 07.09.2020 про перерахування ФГ «Агроголд» коштів ТОВ «Амбар+» в сумі 300000 грн, з призначенням платежу «Повернення безвідс. фін. доп. згідно договору про переведення боргу від 07.09.2020, без ПДВ».
Водночас, ФГ «Агроголд» не заявляв кредиторських вимог до ТОВ «Агростар центр».
Встановленими вище обставинами спростовуються твердження апелянта, що заявлені ним суб`єкти субсидіарної відповідальності необґрунтовано, на шкоду боржнику і кредиторам, перенаправили активи і кошти на діяльність ФГ «Агроголд», а також, що ОСОБА_4 , як керівник і власник ФГ «Агроголд», отримала вигоду з протиправної, в т.ч. недобросовісної поведінки керівника і засновника боржника, у вигляді збільшення активів ФГ «Агроголд», яка не могла б утворитися у випадку відповідності дій засновників та керівника боржника закону, в т.ч. принципу добросовісності.
Крім цього, ОСОБА_3 у поясненнях зазначив, що ні він, ні ОСОБА_4 не отримували від ТОВ «Агростар Центр» жодних товарів, робіт, послуг, грошових коштів, що підтверджується банківськими виписками по рахунку банкрута, а також не приймали будь-яких управлінських рішень.
Вказане підтверджується матеріалами справи, заявником протилежного належними доказами не доведено, а його твердження суд розцінює як такі, що ґрунтуються на припущеннях.
Заявник вказував про виведення ОСОБА_2 коштів товариства на свою особисту карту у розмірі 629500,00 грн.
ОСОБА_3 у поясненнях зазначив, що ОСОБА_2 вносила на рахунок ТОВ «Агростар Центр» безпроцентну фінансову допомогу (позику) у період лютий - серпень 2019 року, що підтверджується банківськими виписками, які знаходяться в матеріалах справи.
З наявної у матеріалах справи Заключної виписки АТ КБ «Приватбанк» по рахунку ТОВ «Агростар Центр» за період з 01.01.2018 по 11.11.2021 вбачається, що за вказаний період ОСОБА_2 на підставі Договору №1 від 24.04.2019 перерахувала на рахунок ТОВ «Агростар Центр» поворотну фінансову допомогу на загальну суму 636828,06 грн. При цьому, повернуто на рахунок ОСОБА_2 вказану допомогу на загальну суму 629500,00 грн, тобто, у меншому розмірі від наданої допомоги.
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на викладене відповідачі по субсидіарній відповідальності довели, що не приймали рішень, які негативно могли вплинути на господарську діяльність ТОВ «Агростар Центр», а результати вчинених дій стали наслідком звичайного господарського обороту, а не викликані використанням ними своїх можливостей, що стосуються визначення дій боржника, як таких, що вчиненні на шкоду інтересам боржника та його кредиторів в розумінні ч.2 ст.61 Кодексу України з процедур банкрутства.
Отже, враховуючи наведені вище норми права, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного окремого доказу, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав стверджувати, що банкрутство ТОВ «Агростар центр» є наслідком неналежного виконання обов`язків його керівником (керівниками) та/або засновниками, чи іншими особами, що створює юридичні умови для покладення на них субсидіарної відповідальності за вимогами кредиторів на підставі ст.61 Кодексу України з процедур банкрутства.
Тому, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви кредитора ОСОБА_1 про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ "Агростар Центр" на ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та Фермерське господарства "Агроголд" аналогічні підставам вказаним в заяві представника ТОВ "Агріі Україна".
Згідно з ч.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Пронін проти України") одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
При цьому, п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відхиляючи скаргу апеляційний суд у принципі має право просто підтвердити правильність підстав, на яких ґрунтувалося рішення суду нижчої інстанції (рішення у справі "Гарсія Руїс проти Іспанії").
В силу приписів ч.1 ст.276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судова колегія вважає, що суд першої інстанції на підставі сукупності досліджених доказів з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подано апеляційну скаргу не можуть бути підставою для скасування постановленої у справі ухвали, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.
На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на апелянта.
Керуючись ст.ст.252, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 02.06.2025 у справі №902/1068/20 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складено 07.04.2026.

Головуючий суддя Саврій В.А. 

Суддя   Хабарова М.В. 

Суддя   Романюк Ю.Г.