ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/361/26 Справа № 214/9697/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Сіденко С. І. Суддя у 2-й інстанції - Круподеря Д. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 лютого 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Круподеря Д.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника Фролової Н.В., яка діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Саксаганськогорайонного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.11.2025 року, якою,-
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,- 
ВСТАНОВИВ:
Обставини встановлені судом першої інстанції: 
Під час судового розгляду судом першої інстанції встановлено, що 20 вересня 2025 року о 13 год. 34 хв. в м. Кривий Ріг, по вул. Байди Вишневецького, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки SkodaFabiaднз НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. Правопорушення зафіксовано на відеореєстратори Моторола, 475348, 475765.
Постановою Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.11.2025 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 605грн. 60 коп.
Вимоги, викладені в апеляційній скарзі та узагальненні доводи особи, яка її подала:
З таким судовим рішення не погодилась захисник Фролова Н.В., та оскаржила його в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування свої вимог зазначає, що оскаржувана постанова суду є неправомірною і підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права.
Наголошує, що судом неналежним чином були дослідженні докази, які подавалися стороною обвинувачення та пояснення, які надавалися стороною захисту. Протокол про притягнення особи до адміністративної відповідальності, який міститься в матеріалах справи, містить інформацію про те, що водій, на думку працівників поліції, керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а в оскаржуваній постанові суд першої інстанції зазначає, що водій мав ознаки алкогольного сп`яніння.
Зазначає, що на відеозаписі ОСОБА_1 не зазначав про чітку відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. 
Вказує, що в матеріалах справи не міститься підтвердження правомірності зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 .
Зазначає, що оголошені працівниками поліції ознаки сп`яніння є надуманими.
Наголошує, що в порушення вимог Порядку вказаний Протокол було підписано інспектором Мазуром Сергієм Сергійовичем, але фактично складено інспектором Живодьор Веронікою Миколаївною.
Вказує, що матеріали справи не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом після складання на останнього протоколу про адміністративне правопорушення.
Зазначає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності будь-яких інших доказів не є беззаперечним доказом вини особи.
Позиції сторін в суді:
Особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисник Фролова Н.В. про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, однак до зали судового засідання не з`явились. До початку судового розгляду від захисника Фролової Н.В. надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги без власної участі та без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . Керуючись вимогами ст.268 КУпАП апеляційний суд приходить до висновку про розгляд апеляційної скарги без їх участі. 
Висновки суду:
Вивчивши, перевіривши та оцінивши матеріали адміністративної справи, обміркувавши наведені доводи захисту, викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
За змістом ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.
Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Також при розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП України, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу. У ній, зокрема, потрібно наводити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначати мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно припису ст. 8 КУпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону.
Згідно положень ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " від 23.02.2006 року за № 3477-ІV рішення ЄСПЛ - є джерелом права в Україні.
Відповідно до положення частини 1 статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Бендерський проти України" (заява № 22150/02, параграф 2), у якому відображений принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом.
Частиною 2 ст. 283 КУпАП вказано, що постанова про адміністративне правопорушення повинна містити, зокрема, опис обставин, установлених при розгляді справи.
Виходячи з цього, суд при ухваленні рішення, зобов`язаний викласти у постанові за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, які цим судом визнані доведеними або які не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.
Однак, як встановлено судом апеляційної інстанції, суддею Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, не встановлено фактичних обставин справи, в тексті оскаржуваного рішеннязначиться, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки SkodaFabiaднз НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, проте з матеріалів справи випливає, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння.В своїй мотивувальній частині, судом першої інстанції фактично не встановлені обставини справи, не досліджено факт адміністративного правопорушення. 
З огляду на зазначене, такі істотні порушення тягнуть за собою скасування судового рішення та постановлення нової постанови судом апеляційної інстанції.
На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 294 КУпАП в разі скасування постанови суду першої інстанції суд апеляційної інстанції повинен розглянути справу по суті з винесенням нового рішення, або закрити провадження у справі.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.
Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП вказує на те, що до відповідальності може бути притягнуто водія транспортного засобу у якого виявлено ознаки алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння і який відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому порядку.
Таким чином, доказуванню підлягають всі обставини, які є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.
Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року(далі - Інструкція).
Відповідно до п. 2 розділу 1 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п. 4 розділу 1 Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Огляд на стан сп`яніння, відповідно до п.6 розділу 1 зазначеної Інструкції, проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Переглядаючи справу, судом апеляційної інстанції встановлено, що 20 вересня 2025 року о 13 год. 34 хв. в м. Кривий Ріг, по вул. Байди Вишневецького, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки SkodaFabiaднз НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Правопорушення зафіксовано на відеореєстратори Моторола, 475348, 475765.
Вина ОСОБА_1 у недотриманні вищенаведених норм та у наявності в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме:
-протоколом серії ЕПР1 №459671 від 20.09.2025 року про адміністративне правопорушення, який відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить виклад суті вчиненого правопорушення;
-відеозаписом з бодікамери працівника патрульної поліції, зафіксовано факт керування та зупинка транспортного засобу SkodaFabiaднз НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , під час спілкування з працівниками поліції в останнього виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Працівником поліції роз`яснено ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол за ст. 130 КУпАП та роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України. ОСОБА_3 від ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення відмовився, від керування транспортним засобом відсторонено.
-рапортом інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №1 ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП старшого лейтенанта поліції Мазура Сергія від 20.09.2025 року
-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КЗ "КПБЛПД"ДОР"від 20.09.2025 року.
-картою обліку адміністративного правопорушення;
-та іншими матеріалами справи.
Твердження захисника, що на ОСОБА_1 не зазначав про чітку відмову від проходження огляду на стан сп`яніння не знаходять свого підтвердження згідно доданого до матеріалів справи відеоматеріалу (фрагмент відео 13:46), на даному відрізку відео водій ОСОБА_1 після чергової телефонної розмови зі своїм адвокатом відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.
Доводи апеляційної скарги, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може може бути доказом доведення вини у вчиненні адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Сам по собі, протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення та повинен оцінювати у сукупності з іншими доказами.
Під час апеляційного перегляду справи було перевірено протокол про адміністративне правопорушення, відеозапис з портативних бодікамер працівників патрульної поліції, рапорт інспектора поліції, карту обліку адміністративного правопорушення, направлення на огляд водія, які в своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 в вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Апеляційним судом не встановлено будь-яких даних, що ставлять під сумнів зміст протоколу про адміністративне правопорушення разом з доданими до нього матеріалами та не викликають у апеляційного суду сумнівів, щодо їх належності, достовірності, допустимості та достатності.
Протокол про адміністративне правопорушення та додатки до нього складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а викладені в ньому відомості є читабельними і відповідають фактичним обставинам справи, які були встановлені належними, допустимими та достатніми доказами.
Доводи апеляційної скарги, що оголошені працівниками поліції ознаки сп`яніння є надуманими, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними з наступних причин.
Виявлення ознак сп`яніння у водіїв є повноваженнями поліцейського за його внутрішнім переконанням та слугують підставою для вимоги до водія пройти огляд на стан сп`яніння, задля спростування або доведення перебування водія у стані сп`яніння. Норми чинного КУпАП та відповідної Інструкції щодо проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, не вимагають проведення окремого огляду для виявлення ознак та не наділяють правом оскаржувати виявлені поліцейським ознаки, окрім проходження відповідного огляду.
На підставі вище викладеного суд апеляційної інстанції не вбачає порушень порядку проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відповідно до ст.266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 року.
Під час судового розгляду судом апеляційної інстанції достовірно встановлено, що працівником поліції виконано всі вимоги чинного законодавства і вжито всі можливі дії в межах закону, порушень з їх боку встановлено не було, у свою чергу водій ОСОБА_1 не виконав свій обов`язок, передбачений п.2.5 ПДР – не пройшов на вимогу поліцейського в установленому порядку огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.
Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Виконання названого пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.
Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 було підписано інспектором Мазуром С.С., але фактично складено інспектором Живодьор В.М., судом апеляційної інстанції сприймаються критично, оскільки вказані працівники поліції перебували у складі одного екіпажу та обидва приймали участь в проведенні огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння. Вказані обставини не можуть за собою тягнути визнання доказу недопустимим.
Доводи сторони захисту щодо відсутності в матеріалах справи доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом після складання на останнього протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає необгрунтованими з наступних причин.
Як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису (фрагмент відео 14:52), після відмови від ознайомлення зі складеним протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №459671 від 20.09.2025 року, водія ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом. Тому, суд апеляційної інстанції не вбачає ніяких порушень норм закону зі сторони працівників поліції.
З приводу посилання в апеляційній скарзі,що в матеріалах справи не міститься підтвердження правомірності зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , апеляційний суд зазначає наступне.
Відсутність у матеріалах справи доказів такого орієнтування, а так само не пред`явлення на вимогу водія інформації щодо орієнтування не впливають на належність та допустимість доказів та висновки суду. У той же час, незгода з діями поліцейських не звільняє водія від виконання передбаченого п.2.5 ПДР обов`язку на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Твердження сторони захисту, що за відсутності підстав для зупинення транспортного засобу він не був зобов`язаний виконувати вимоги поліцейських і всі складені ними процесуальні документи не можуть бути належними та допустимими доказами, є його власним тлумаченням вимог чинного законодавства. Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 звертався з будь-якими скаргами на дії працівників поліції суду не надано. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції апелянт не надав у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції визнає дане твердження захисника безпідставним.
Інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, а будь-яких доказів щодо відсутності у його діях вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 та ступінь його вини, суд апеляційної інстанції вважає необхідним та достатнім застосувати до нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.
Окрім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП з правопорушника ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 605,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника Фролової Надії Василівни - задовольнити частково.
Постанову судді Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.11.2025 року, у справі про адміністративне правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 - скасувати.
Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: