Справа № 489/3686/25 
Провадження № 2/489/179/26

РІШЕННЯ
Іменем України

05 березня 2026 року м. Миколаїв
Інгульський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Костюченка Г.С., при секретарі Савкової К.А.,
за участі представника позивача – адвоката Кудрявцева Д.В.,
відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа – Гарант» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди
встановив
В травні 2025 позивач через свого представника – адвоката Кудрявцева Д.В., звернулася до суду із позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП.
Відповідно до змісту позовної заяви просила суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) матеріальну шкоду завдану внаслідок ДТП, яка складається з: 160 350,99 гривень (різниця між вартістю матеріального збитку і страховою виплатою, франщиза у розмірі 3200 гривень та 6000 гривень (послуги за проведення експертного дослідження), а всього 169 550 гривень 99 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) моральну шкоду у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень. 
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 14.07.2024 року приблизно 20 години 20 хвилин в м. Миколаєві по вул. Херсонське Шосе в районі перехрестя з вул. Круговою відбулась ДТП (зіткнення т/3) за участю автомобіля HUYNDAI TUCSON д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля ВАЗ 2102 д/н НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 . В результаті ДТП тілесні ушкодження отримала пасажирка автомобіля ВАЗ 2102, ОСОБА_3 .
У результаті ДТП транспортний засіб HUYNDAI TUCSON д/н НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, було пошкоджено. Вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Hyundai Tucson, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого у наслідок ДТП становить 320 тисяч 350 гривень 99 копійок, що підтверджується висновком експерта № 9933 від 15 серпня 2024 року. 
Також, ОСОБА_2 було сплачено грошові кошти за висновок експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку у розмірі 6000 грн. авто товарознавця.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант». 16 липня 2024 року ОСОБА_2 звернулася до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку (ДТП). В телефонному режимі ОСОБА_2 було повідомлено, що страхове відшкодування буде здійснено в межах страхового полюсу (160 000 гривень), після того, як буде постановлено вирок відносно ОСОБА_1 .
Вироком Інгульського районного суду м. Миколаєва від 01 травня 2025 року, у справі № 489/7479/24 встановлено, що ОСОБА_1 грубо порушуючи вимоги п.п. «а»; 2,3 «б»; 10,1; 12.3; 13 1; 13.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою KМ України № 140 від 10.10.2001, із відповідними змінами та доповненнями (далі - ПДР України), а саме: перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та відповідно не реагував на робити її зміни, і мав не таку контролював можливість, рух свого, транспортного засобу, хоча зобов`язаний був постійно це інтервалу, не обрав безпечної швидкості для руху, не обрав безпечного бокового руху де в цей під час зустрічного роз`їзду, виконав маневр повороту ліворуч, на зустрічну смугу для в непорушному час перебував автомобіль «HUYNDAI TUCSON» реєстраційний номер НОМЕР_4 транспортного стані, внаслідок чого допустив зіткнення передньою лівою частиною кузова свого реєстраційний номер засобу з передньою лівою частиною кузова автомобіля «HUYNDAI TUCSON» НОМЕР_5 . 
Дана дорожньо-транспортна ОСОБА_4 пригода сталася внаслідок злочинного порушення водієм ру. В.М, вимог п.п. 29 «а»; 2,3 «б»; 10,1; 12,3; 13.1; 13.3 Правил дорожн України, які знаходяться в прямому, причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Відповідно до вироку Інгульського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 . України визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 280-1 та призначено йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 7 (сім) років.
Різниця між отриманою страховою виплатою (яку буде сплачено після набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_1 ) та вартістю матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля HYUNDAI TUCSON, державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , який було визначено відповідно до висновку експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку № 9933 від 15 серпня 2024 року складає: 320 350, 99 (вартість матеріального збитку) - 160 000 гривень (сума страхового відшкодування) + 3200 (франшиза, сплачується винним) + 6 000 (вартість експертного дослідження) = 169 550,99 гривень. 
У зв`язку із тим, що ОСОБА_2 були завдані матеріальні збитки. заподіяні діями ОСОБА_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, страхове відшкодування у повній мірі не покриває завданих збитків, ОСОБА_1 в добровільному порядку на цей час матеріальну шкоду не відшкодував, окрім того ОСОБА_2 було завдано і моральну шкоду, розмір компенсації якої позивачка оцінює в сумі 50000 грн.
В зв`язку із чим, позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою Інгульського районного суду м. Миколаєва від 14.05.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) учасників справи.
11 грудня 2025 на адресу суду надійшла заява представника позивача про збільшення позовних вимог.
Представник позивача обґрунтовував заяву наступними обставинами.
В позовній заяві було зазначено, що страхове відшкодування буде здійснено в межах страхового полюсу (160 000 гривень), після того, як буде постановлено вирок відносно ОСОБА_1 . 
Однак, страховою компанією було здійснено відшкодування у розмірі 140 000 грн. У зв`язку із цим, представник заявив про збільшення позовних вимог до ОСОБА_1 на 20 000грн.
Остаточно представник позивача просив суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) матеріальну шкоду завдану внаслідок ДТП, яка складається з: 180 350,99 гривень (різниця між вартістю матеріального збитку і страховою виплатою, франщиза у розмірі 3200 гривень та 6 000 гривень (послуги за проведення експертного дослідження), а всього 189 550 гривень 99 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) моральну шкоду у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень. 
Відповідач правом надання суду відзиву на позов не скористався.
Представник позивача в судовому засіданні, в режимі ВКЗ, позовні вимоги підтримав. 
Відповідач в судовому засіданні, режимі ВКЗ, позовні вимоги не визнав. Вважав розмір страхового відшкодвання в сумі 140 000 грн. є достатнім для відновлення автомобіля позивача.
Також, зазначав, що висновок експрета про вартість відновлювального ремонту не грунтується на достовірних данних.
Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
14.07.2024 року приблизно 20 години 20 хвилин в м. Миколаєві по вул. Херсонське Шосе в районі перехрестя з вул. Круговою відбулась ДТП (зіткнення т/3) за участю автомобіля HUYNDAI TUCSON д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля ВАЗ 2102 д/н НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 . В результаті ДТП тілесні ушкодження отримала пасажирка автомобіля ВАЗ 2102, ОСОБА_3 .
У результаті ДТП транспортний засіб HUYNDAI TUCSON д/н НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, було пошкоджено. Вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Hyundai Tucson, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого у наслідок ДТП становить 320 тисяч 350 гривень 99 копійок, що підтверджується висновком експерта № 9933 від 15 серпня 2024 року. 
Також, ОСОБА_2 було сплачено грошові кошти за висновок експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку у розмірі 6000 грн. авто товарознавця.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант». 16 липня 2024 року ОСОБА_2 звернулася до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку (ДТП). В телефонному режимі ОСОБА_2 було повідомлено, що страхове відшкодування буде здійснено в межах страхового полюсу (160 000 гривень), після того, як буде постановлено вирок відносно ОСОБА_1 .
Вироком Інгульського районного суду м. Миколаєва від 01 травня 2025 року, у справі № 489/7479/24 встановлено, що ОСОБА_1 грубо порушуючи вимоги п.п. «а»; 2,3 «б»; 10,1; 12.3; 13 1; 13.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою KМ України № 140 від 10.10.2001, із відповідними змінами та доповненнями (далі - ПДР України), а саме: перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та відповідно не реагував на робити її зміни, і мав не таку контролював можливість, рух свого, транспортного засобу, хоча зобов`язаний був постійно це інтервалу, не обрав безпечної швидкості для руху, не обрав безпечного бокового руху де в цей під час зустрічного роз`їзду, виконав маневр повороту ліворуч, на зустрічну смугу для в непорушному час перебував автомобіль «HUYNDAI TUCSON» реєстраційний номер НОМЕР_4 транспортного стані, внаслідок чого допустив зіткнення передньою лівою частиною кузова свого реєстраційний номер засобу з передньою лівою частиною кузова автомобіля «HUYNDAI TUCSON» НОМЕР_5 .
Дана дорожньо-транспортна Харитоненко пригода сталася внаслідок злочинного порушення водієм вимог п.п. 29 «а»; 2,3 «б»; 10,1; 12,3; 13.1; 13.3 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в прямому, причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Відповідно до вироку Інгульського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 . України визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 280-1 та призначено йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 7 (сім) років.
Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 03 липня 2025 вирок змінено в частині призначеного покарання. 
Судом вирішено пом`якшити ОСОБА_1 основне покарання за ч. 2 ст. 286-1 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 7 (сім) років.
В іншій частині оскаржуваний вирок залишено без змін.
Різниця між отриманою страховою виплатою (яку буде сплачено після набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_1 ) та вартістю матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля HYUNDAI TUCSON, державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , який було визначено відповідно до висновку експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку № 9933 від 15 серпня 2024 року складає: 320 350, 99 (вартість матеріального збитку) - 160 000 гривень (сума страхового відшкодування) + 3200 (франшиза, сплачується винним) + 6 000 (вартість експертного дослідження) = 169 550,99 гривень. 
Страховою компанією Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа – Гарант»було здійснено відшкодування у розмірі 140 000 грн. 
З урахуванням зазначених обставин, матеріальна шкода завдана внаслідок ДТП складається з: 180 350,99 гривень (різниця між вартістю матеріального збитку і страховою виплатою, франщиза у розмірі 3200 гривень та 6 000 гривень (послуги за проведення експертного дослідження), а всього 189 550 гривень 99 копійок.
У зв`язку із тим, що ОСОБА_2 були завдані матеріальні збитки. заподіяні діями ОСОБА_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, страхове відшкодування у повній мірі не покриває завданих збитків, ОСОБА_1 в добровільному порядку на цей час матеріальну шкоду не відшкодував
Згідно зі ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, що завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди задано не з її вини.
У відповідності до роз`яснень, які містяться у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.92 року за N 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Тобто, підставами відшкодування матеріальної шкоди є наявність складових елементів цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка; шкода та її розмір; причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювана та шкодою; вина.
За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювана та шкодою потерпілої сторони. Варто довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювана є причиною, а шкода,' яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки.
Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. 
Згідно із статтею 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки. відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право. договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. 
Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Як передбачено, ст. 1194 ЦК України, у разі якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до п. 36.6 с. 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи , страхування. якщо вона була передбачена договором.
Відповідно до ст. 23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є :- шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого;- шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим;- шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим;- моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;- шкода, пов`язана із смертю потерпілого. 
Вказаний Закон визначає спеціальні строки та порядок виплати страхових відшкодувань у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 
Зазначені в цьому пункті ст. 24 Закону витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Особа, яка звертається з вимогою про відшкодування шкоди завданої її здоров`ю внаслідок ДТП, має надати Страховику документи відповідного закладу охорони здоров`я, у якому проводилося лікування такої особи, в яких має бути зазначено медичні препарати та їх назви, які використовуються для лікування. Якщо придбання таких препаратів здійснювалося безпосередньо потерпілим, то він має надати Страховику оригінали чеків, квитанцій про придбання лікарських препаратів. 
Разом з тим, згідно зі ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. 
Статтею 23 Закону визначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. 
Таким чином суд вважає позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди такими, що підлягають задоволенню, оскільки підтверджуються письмовими доказами наявними в матеріалах справи.
Протиправність дій відповідача підтверджується вироком Інгульського районного суду м.Миколаєва від 01.05.2025 та Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 03.07.2025.
Неправомірні дії ОСОБА_1 перебувають у причинно – наслідковому зв`язку з пошкодженням автомобіля позивача.
Таким чином з урахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду завдану внаслідок ДТП, яка складається з: 160 350,99 гривень (різниця між вартістю матеріального збитку і страховою виплатою, франщиза у розмірі 3200 гривень та 6000 гривень (послуги за проведення експертного дослідження), а всього 169 550 гривень 99 копійок. 
Позивач стверджувала, що зазнала душевних страждань, негативних емоцій та переживань внаслідок пошкодження автомобіля, порушився звичний спосіб її життя, вона вимушені звертатися за правовою допомогою, приймати участь в оцінці збитків та звертатися до суду.
Статтею 23 Цивільного кодексу України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. 
При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Нормою статті 1167 Цивільного кодексу України встановлено, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
З урахуванням обставин справи, розумності, справедливості, пропорційності, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн.
Відповідно ч.1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат, згідно п.2 ч.2 ст. 137 ЦПК. 
Відповідно до ч.3, 4 ст. 137 ЦПК, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. 
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. 
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. 
Крім того, частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. 
Представником позивача вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу заявлено не було. 
На підставі до ст. 141 ЦПК України з урахуванням розміру задоволених позовних вимог з відповідача підлягають стягненню судовий збір на користь Держави, оскільки позивачка звільна від сплати судового збору, у розмірі 1945 грн.50 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2-13, 259, 263-265 ЦПК України, суд
вирішив
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) матеріальну шкоду завдану внаслідок ДТП у сумі 189 550 гривень 99 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) моральну шкоду у розмірі 5000 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 1945 грн.50 коп. судовий збір.
Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 адреса: АДРЕСА_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення (підписання) або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 05.03.2026. 
Суддя Г. С. Костюченко