Справа № 579/93/26
3/579/167/26 

П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

21 квітня 2026 року Суддя Кролевецького районного суду Сумської області Кибець І.А. за участі захисника Вернигори В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділення поліції №1 (м.Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера,
-за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 08 січня 2026 року серії ЕПР1 №562062, ОСОБА_1 08 січня 2026 року о 16 год. 20 хв. в с.Грузьке керував транспортним засобом ВАЗ 2121, державний номерний знак НОМЕР_1 , по автодорозі Т1907 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нечітка мова, почервоніння зіниць очей, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер та в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Захисник Вернигора В.М. у судовому засіданні просив провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у час, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення. 
У судовому засіданні інспектор СРПП відділення поліції №1 (м.Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області Бойко Є.А. пояснив, що 08 січня 2026 року він перебував на чергуванні. На службовий планшет надійшло повідомлення від працівників Сумського УПД, що в с.Грузьке ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння. На вказане повідомлення вони приїхали. Він не бачив, як ОСОБА_1 керував транспортним засобом. У останнього були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився. Від працівників Сумського УПД пояснення не відбиралися, відео, яке б підтверджувало факт керування ОСОБА_1 , відсутнє.
Суд, заслухавши захисника Вернигору В.М., вивчивши матеріали адміністративної справи, приходить до висновку, що провадження у справі №579/93/26 відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Склад правопорушення містить в собі: об`єкт; об`єктивну сторону; суб`єкт; суб`єктивну сторону. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.
Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно встановити наявність об`єктивної та суб`єктивної сторони даного правопорушення.
Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пункт 2.5 ПДР вказує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП полягає в тому, що порушник має перебувати в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або відмовитись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння та обов`язково має керувати транспортним засобом.
Відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Також одним із обов`язкових елементів складу адміністративного правопорушення є суб`єкт, тобто особа, яка здійснила проступок і до якої може бути застосоване адміністративне стягнення.
Відповідно до п.1.10 ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Згідно абз. 3 п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
КАС/ВС в рішенні № 404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.
Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості і транспортного засобу.
На підтвердження протиправності дій ОСОБА_1 працівниками поліції надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №562062 від 08.01.2026 року; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до КП «Кролевецька лікарня» від 08.01.2026 року; диск з відеозаписами з місця події.
Однак, на відеофайлах, які містяться на DVD-диску лазерних систем зчитування, долученого до матеріалів справи, не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ 2121, державний номерний знак НОМЕР_1 , у час та місці, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Факт зупинки працівниками поліції вказаного транспортного засобу, яким би керував ОСОБА_1 , не підтверджено. 
3 огляду на те, що матеріалами справи не підтверджується факт керування ОСОБА_1 вказаним автомобілем, суд вважає, що факт вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не доведено. 
За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Суд всі сумніви з цього приводу тлумачить на користь особи, яка притягається до відповідальності, що узгоджується із ч.3 ст.62 Конституції України.
У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин відсутність складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, суд не вбачає у діях ОСОБА_1 складу вищезазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Відповідно до ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,- 
П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №562062 від 08 січня 2026 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Кролевецький районний суд протягом 10 днів з моменту винесення. 

Суддя	  	І.  А.  Кибець