Справа № 354/343/26
Провадження № 2/354/379/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
21 квітня 2026 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді Ваврійчук Т.Л.
за участю секретаря судового засідання Старунчак Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В: 

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» (надалі-ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики №78244719 від 24.03.2023 у сумі 19343,16 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 24.03.2023 відповідач уклав в електронній формі договір позики №78244719 із Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (надалі-ТОВ «1БАНК») на підставі якого йому надано кредит у розмірі 5100,00 грн. 03.07.2023 між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ТОВ «1БАНК» був укладений договір факторингу №034-030723, за яким ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики №78244719 від 24.03.2023 у розмірі 19343,16 грн. 05.12.2025 року між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» був укладений договір факторингу №05/12/25-01, за яким позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики №78244719 від 24.03.2023 у розмірі 19343,16 грн з яких: 5457,50 грн- заборгованість за основною сумою боргу; 13885,66 грн-заборгованість за відсотками. Із урахуванням викладеного, зважаючи на те, що ОСОБА_1 не виконав взяті на себе зобов`язання з повернення наданих у кредит коштів, процентів за користування ними, позивач просить позов задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача на його користь вищезазначену заборгованість за договором позики та додатковими угодами до нього на загальну суму 19343,16 грн, а також витрати на правничу допомогу в сумі 4500,00 грн та 2662,40 грн сплаченого судового збору.
Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 10.03.2026 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте у прохальній частині позовної заяви міститься клопотання про розгляд справи у відсутності представника ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП», проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення позивач не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання, повторно не з`явився, не повідомивши причин неявки, хоча про день та час судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується трекінгом відстеження АТ «Укрпошта» з відміткою «одержувач відсутній за вказаною адресою». Відзиву на позовну заяву до суду не подавав.
Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами. 
Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Згідно з ч.1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що 24.03.2023 між ТОВ «1БАНК» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №78244719, відповідно до п.2.1 якого за цим Договором встановлено сума позики – 5100,00 грн; строк позики – 30 днів; процентна ставка (базова) вдень – 2,5% фіксована; процентна ставка за понадстрокове користування позикою – 2,70%; дата повернення позики – 23.04.2023 року.
Відповідно до п.5.5 Договору, позичальник попереджений, шо у випадку неналежного виконання зобов`язань за Договором, позикодавець має право без згоди позичальника передати свої права кредитоа (відступити право вимоги) за Договором, залучити колекторську компанію до врегулювання простроченої заборгованості, або звернутись до суду для примусового стягнення заборгованості. При цьому обов`язок позикодавця інформувати позичальника про залучення колекторської компанії до врегулювання простроченої заборгованості або відступлення права вимоги або дати залучення колекторської компанії до врегулювання простроченої заборгованості, шляхом направлення повідомлення на електронну пошту позичальника, зазначена у Договорі та/або шляхом розміщення повідомлення в особистому кабінеті позичальника.
Згідно п.6 Договору, позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація). Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Ініціювання позичальником продовження строку позики відбувається без змін умов договору в бік погіршення для позичальника. При продовженні строку користування позикою (пролонгації), процентна ставка за кожен день продовження буде роззраховуватись за базовою процентною ставкою, визначеною в п.п.2.3 п.2 Договору, якщо інше не буде визначено в додатковій угоді, укладеній між сторонами. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням строку позики визначаються у відповідній додатковій угоді, що складається між сторонами та відображаються позичальнику в особистому кабінеті.
До договору позики №78244719 від 24.03.2023 року також долучена Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача, яка є Додатком №1 до договору позики, згідно якої встановлего дату видачі кредиту – 24.03.2023; дата платежу – 23.04.2023; кількість днів у розрахунковому періоді – 30; чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період – 5100,00 грн/8925,00 грн; проценти за користування кредитом – 3825,00 грн; реальна річна процентна ставка – 90465,53 грн; загальна вартість кредиту – 8925,00 грн.
Зазначений договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 8vI421DdW2. 
11.04.2023 ТОВ «1БАНК» та ОСОБА_1 уклали Додаткову угоду №78244719 до договору позики №78244719 від 24.03.2023, відповідно до якої загальний розмір позики збільшено на 400,00 грн і він становить 5500,00 грн; у зв`язку із чим змінюється орієнтовна загальна вартість позики, а саме: орієнтовна загальна вартість позики становить 9317,50 грн.
У долученій до вказаної угоди Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача встановлено: дата видачі кредиту – 24.03.2023; дата платежу – 23.04.2023; кількість днів у розрахунковому періоді – 30; чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період – 5100,00 грн/9317,50 грн; проценти за користування кредитом – 3817,00 грн; реальна річна процентна ставка – 90465,53 грн; загальна вартість кредиту – 9317,50 грн.
Зазначена додаткова угода підписана відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Jp8fFqDHqD. 
12.04.2023 ТОВ «1БАНК» та ОСОБА_1 уклали Додаткову угоду №9066882 до договору позики №78244719 від 24.03.2023, відповідно до якої продовжено строк позики, а саме п.2.2 «строк позики – 49 днів», дата повернення позики – 12/05/2023, орієнтовна реальна річна процентна ставка - 38559,32%; орієнтовна загальна вартість позики – 12057,50 грн. 
У долученій до вказаної угоди Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача встановлено: дата видачі кредиту – 24.03.2023; дата платежу – 12.05.2023; кількість днів у розрахунковому періоді – 49; чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період – 5500,00 грн/12057,50 грн; проценти за користування кредитом –6557,50 грн; реальна річна процентна ставка – 38559,32 грн; загальна вартість кредиту – 12057,50 грн. 
Зазначена додаткова угода підписана відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором kxhg4zACo7. 
11.07.2023 ТОВ «1БАНК» та ОСОБА_1 уклали Додаткову угоду №9715761 до договору позики №78244719 від 24.03.2023, відповідно до якої сторони домовились про реструктуризацію погашення позичальником заборгованості, що утворилася на дату складання цієї Додаткової угоди в сумі 17600,44 грн на 240 днів. Загальна сума заборгованості, вказана в п.1 Додаткової угоди складається з: 5457,50 грн – сума основного боргу; 12142,94 грн – сума процентів, нарахованих за користування позикою. Загальна сума заборгованості є фіксованою. Також сторони змінили строк користування позикою. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що останній день строку позики 07.03.2024. Дата повернення позики – 07.03.2024; орієнтовна реальна річна процентна ставка – 1962,99 %; орієнтовна загальна вартість позики – 17600,44 грн. 
У долученій до вказаної угоди Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача встановлено: дата видачі кредиту – 24.03.2023; дата платежу – 07.03.2024; кількість днів у розрахунковому періоді – 349; чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період – 5500,00 грн/17600,44 грн; проценти за користування кредитом – 12142,94 грн; реальна річна процентна ставка – 1962,99 грн; загальна вартість кредиту – 17600,44 грн. 
Зазначена додаткова угода підписана відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором qpeqU0V17w. 
Згідно довідки про ідентифікацію, виданої ТОВ «1БАНК», підтверджується, що клієнт ОСОБА_1 був ідентифікований ТОВ «1БАНК» шляхом використання одноразового ідентифікатора, що є аналогом електронного підпису відповідно до вимог законодавства України. Дата проходження 14.09.2022 року о 04:18:24 год.
Також згідно листа ТОВ «1БАНК» вих. №05/12/25-21642 від 05.12.2025, підтверджено видачу на банківські картки клієнтів онлай-позик, в тому числі ОСОБА_1 , договір позики №78244719.
Згідно довідок ТОВ «1БАНК» за вих.№КД-000106872/ТНПП від 12.01.2026 та вих.№КД-000106934/ТНПП від 12.01.2026, за допомогою ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» здійснено платіжні операції на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 на суму 5100,00 грн від 24.03.2023 року та на суму 400,00 грн від 11.04.2023 року.
03.07.2023 між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ТОВ «1БАНК» був укладений договір факторингу №034-030723, згідно п.2.1.3 якого перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками реєстр прав вимог є невід`ємною частиною цього Договору та підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги.
Згідно реєстру прав вимог №05/09/23 від 05.09.2023, ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» набуло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором позики №78244719 від 24.03.2023 у розмірі 19343,16 грн.
05.12.2025 року між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» був укладений договір факторингу №05/12/25-01, згідно п.2.1.3 якого перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками реєстр прав вимог є невід`ємною частиною цього Договору та підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги.
Згідно реєстру прав вимог №05/12/25 від 05.09.2023 року ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» набуло право до боржника ОСОБА_1 за договором позики №78244719 від 24.03.2023 у розмірі 19343,16 грн.
Із розрахунку заборгованості за договором позики №78244719 від 24.03.2023, виконаного ТОВ «1БАНК» від 06.01.2026, вбачається, що станом на 05.09.2023 заборгованість ОСОБА_1 за вказаним договором становить 19343,16 грн, з яких: 5457,50 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 13885,66 грн- заборгованість за відсотками, які нараховані у межах строку кредитування.
Із розрахунку заборгованості за договором позики №78244719 від 24.03.2023, виконаного ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП», вбачається, що станом на 10.02.2026, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним договором становить 19343,16 грн, з яких 5457,50 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 13885,66 грн- заборгованість за відсотками. Вказаним розрахунком підтверджується, що позивач з часу набуття права вимоги ніяких нарахувань за кредитним договором не здійснював. 
АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду про витребування доказів листом від 14.03.2026 №20.1.0.0.0/7-260311/1754-БТ підтвердив, що на ім`я ОСОБА_2 у банку емітовано карту № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), на яку 24.03.2023 були зараховані грошові кошти у сумі 5100,00 грн та 11.04.2023 у сумі 400,00 грн, що підтверджується наданими виписками про рух коштів по вказаного рахунку за період з 24.03.2023 по 27.03.2023 та з 11.04.2023 по 14.04.2023, які мають статус первинних банківських документів. 
До правовідносин, які виникли між сторонами які виникли між сторонами, суд застосовує наступні норми права.
Частинами 1, 2 ст.509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною першоюст.641 ЦК України визначено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.
Згідно ч.ч.1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст.1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Згідно ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
У силу ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Дана позиція суду узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12 та у постанові від 06.02.2019 року у справі №175/4753/15-ц.
Відповідно до положень ст.ст.512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1 ст.1078 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
У постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі №2-2035/11 викладено висновок, що тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.
Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 23.02.2022 у справі №761/1543/20, у постанові від 19.01.2022 у справі №639/86/17, у постанові від 14.07.2021 у справі №554/8549/15-ц.
Судом встановлено і підтверджується дослідженими доказами, що ОСОБА_1 уклала в електронній формі з ТОВ «1БАНК» договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №78244719 від 24.03.2023 за умовами якого отримав кредитні кошти у розмірі 5100,00 грн на визначений строк шляхом зарахування коштів у безготівковій формі на вказану ним платіжну картку. У зазначеному договорі сторони узгодили розмір кредиту, процентів, строк та умови кредитування, відповідальність за несвоєчасне виконання умов договору, тобто досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, з якими відповідач був попередньо ознайомлений, підписавши договір позити та додаткові угоди до нього за допомогою наданих одноразових ідентифікатоів. 
У подальшому, шляхом укладення додаткових угод до договору позики 78244719 від 24.03.2023 сторони домовились про надання додаткових коштів у кредит у розмірі 400,00 грн та продовження строку кредитування, а саме: Додатковою угодою від 12.04.2023 збільшено строк користування позикою – до 49 дків; Додатковою угодою від 11.07.2023 збільшено строк користування позикою до 349 днів, тобто до 07.03.2024.
ТОВ «1БАНК» свої зобов`язання за вказаними договорами виконало в повному обсязі та надало відповідачу у кредит грошові кошти у розмірі, встановленому договором. 
Водночас ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за договором позики не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість за договором позики №78244719 від 24.03.2023 у розмірі 19343,16 грн з яких: 5457,50 грн- заборгованість за основною сумою боргу; 13885,66 грн-заборгованість за відсотками.
Факт переходу права вимоги до ОСОБА_1 за вказаними договором позики від первісного кредитора до позивача підтверджується вищезазначеними договорами факторингу, реєстрами боржників, що відповідає вимогам ст.ст.1077, 1078 ЦК України.
Вказані договори факторингу у встановленому порядку недійсними не визнані, тому в силу положень ст.204 ЦК України, діє презумпція правомірності указаних правочинів.
Із урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що позивач належним чином підтвердив своє право вимоги до відповідача за кредитним договором.
Враховуючи те, що визначений договором №78244719 від 24.03.2023 строк кредитування сплив 07.03.2024 позивач вправі вимагати від позичальника повернення суми кредиту та обумовлених договором платежів за користування кредитом. 
Згідно з вимогами ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). 
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідач у судове засідання не з`явився, будь-яких доказів, які б спростовували факт укладення кредитного договору, наведений позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договом або доводили повне виконання ним взятих на себе зобов`язань на рахунок первісного чи нового кредитора та власного контррозрахунку боргу суду не надав, а тому такий розрахунок береться судом до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем, а саме: заборгованості за тілом кредиту та процентами, які нараховані у межах строку кредитування. 
За таких обставин, суд на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до переконання, що позовні вимоги ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» підлягають до задоволення шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за договором позики №78244719 від 24.03.2023 у розмірі 19343,16 грн з яких: 5457,50 грн- заборгованість за основною сумою боргу; 13885,66 грн-заборгованість за відсотками. 
Щодо вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
За приписами ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Відповідно до ч.ч.1-5 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною шостою ст.137 ЦПК України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до п.п.1,2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Таким чином, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Аналіз наведених вище норм дає підстави вважати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Відповідно до правової позиції, висловленої об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та підтвердженої Верховним Судом у постановах від 12.02.2020 у справі №648/1102/19 і від 11.11.2020 у справі №673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2статті 137 ЦПК України).
Позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 4500,00 гривень долучено: 
-договір про надання правничої допомоги №22/08/25/ДІЛ від 22.08.2025, який укладений між Адвокатом «Ткаченко Юлія Олегівна» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП», в якому визначено, що правнича допомога, що надається за даним договором полягає у здійсненні адвокатом комплексу заходів, спрямованих на стягнення належної до сплати клієнту заборгованості боржників за договорами позики; За надання Адвокатом правничої допомоги, клієнт зобов`зується сплачувати адвокату плату у строки та на умовах, що визначені Договором. 
-витяг з акту №5-ДІЛ від 02.01.2026 приймання-передачі правничої допомоги за договір про надання правничої допомоги №22/08/25/ДІЛ від 22.08.2025 року, згідно якого Адвокатом надано послуги з правничої допомоги щодо боржника ОСОБА_1 вивченням наявних у клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції – 500,00 грн; судовий супровід суді першої інстанції – 4000,00 грн;
- акт прийому-передачі справ на надання правничої допомоги (є невід`ємною частиною до договору про надання правничої допомоги №22/08/25/ДІЛ від 22.08.2025), відповідно до якого Адвокатом «Ткаченко Юлія Олегівна» надано ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» такі види послуг щодо боржника ОСОБА_1 : складання позовної заяви; представництво у суді;
- платіжну інструкцію кредитного переказу коштів №579938009.1 від 16.01.2026 року, про переказ на рахунок адвоката Ткаченко Ю.О. грошових коштів в розмірі 175500,00 грн за договором про надання правничої допомоги №22/08/25/ДІЛ від 22.08.2025;
-свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2099 від 03.04.2018 та ордер серії АХ №1287256 від 03.09.2025 на представництво адвокатом Ткаченко Ю.О. ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» на підставі договору про надання правничої допомоги №22/08/25/ДІЛ від 22.08.2025 у всіх судових установах України.
Суд вважає, що витрати позивача на професійну правничу (правову) допомогу підтверджені належними та допустимими доказами, загальна сума витрат на адвокатські послуги не виходить за розумні межі визначення розміру гонорару. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними з наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. 
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 13.03.2025 у справі №275/150/22, суд керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи.
У даній справі заяви про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу від відповідача ОСОБА_1 не надходило, а тому суд не вбачає підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які слід стягнути з відповідача на користь позивача у розмірі 4500,00 грн.
Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 2662,40 грн.
Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.2, 4, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 258-268, 273, 280-283, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» заборгованість за договором позики №78244719 від 24 березня 2023 року у сумі 19343 (дев`ятнадцять тисяч триста сорок три) гривні 16 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» витрати по сплаті судового збору у сумі 2622 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 коп та 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 коп витрат на професійну правничу допомогу. 
Копію рішення направити учасникам справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП», місцезнаходження: 08205, м.Ірпінь, вул.Садова, буд.31/33, офіс 40/3, Київська область, код ЄДРПОУ: 44280974, НОМЕР_4 в АТ «ОТП БАНК», код банку-300528.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 .
Повне судове рішення складено 21 квітня 2026 року. 

Головуючий суддя: Тетяна ВАВРІЙЧУК