Провадження № 2/742/1353/26 
Єдиний унікальний № 742/6796/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2026 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
в складі: головуючого - судді - Павлова В.Г., 
при секретарі судових засідань - Сороки Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -
УСТАНОВИВ:
І. Виклад позиції учасників справи.
1.1 Представник ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №00-735113 від 26.02.2020 р. в розмірі 23 520 грн. та стягнути судовий збір 3028 грн.
Позов обґрунтовувався тим, що 26.02.2020 р. між ТОВ «Качай Гроші» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №00-735113 шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію».
22.12.2022 р. між ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відповідно до чинного законодавства України укладений договір факторингу №22122022/2. Відповідно до цього Договору, ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Качай Гроші», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №00-735113 від 26.02.2020 р.
Заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №00-735113 від 26.02.2020 р. становить 23 520 грн, а саме: прострочена заборгованість за сумою кредиту 8400 грн; прострочена заборгованість за відсотками 15 120 грн. 
1.2 Представник відповідача подав відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Узагальнений зміст заперечень зводився до заперечення факту заповнення формуляру заяви або іншої форми про прийняття пропозиції в електронній формі, отримання одноразового ідентифікатора, а також вчинення інших дій, які можна розцінювати як прийняття пропозиції укласти електронний договір.
Окрім того, представник відповідача наголошував на відсутність в матеріалах справи первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували факт видачі кредитних коштів, зокрема, платіжні доручення, виписки по рахунку, тощо.

ІІ. Заяви (клопотання) та пояснення учасників справи.
2.1 У судове засідання представник позивача не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У матеріалах справи знаходиться клопотання про розгляд справи без участі представника ТОВ «ФК «ЄАПБ».
2.2 Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеними у відзиві та наголошував на відсутності у матеріалах справи доказів належної ідентифікації клієнта при укладенні договору в електронній формі, що виключає можливість вважати такий договір укладеним.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
3.1 Ухвалою суду від 12.12.2025 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
3.2 Заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 08.01.2026 р. позовні вимоги ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.
3.3 Ухвалою суду від 23.02.2026 р. заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду від 08.01.2026 р. по цивільній справі №742/6796/25 – скасовано.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. 
4.1 26.02.2020 р. ОСОБА_1  та ТОВ «Качай Гроші» уклали кредитний договір №00-735113 шляхом підписання відповідачем договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. 
4.2 Відповідно до п. 2.1 умов договору, кредитування здійснювалося у безготівковій формі шляхом перерахування 8400 грн на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 . Водночас сторони погодили механізм утримання комісії в розмірі 1 400 грн безпосередньо під час видачі кредиту. 
Таким чином, фактична сума коштів, що підлягала зарахуванню на картковий рахунок відповідача становила 7 000 грн з процентною ставкою 2 % в день.
4.3 Згідно п.1.3 договору строк дії кредиту 30 (тридцять) днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 27.03.2020 р. або в іншу дату, що визначається після здійснення автоматичного продовження строку дії кредиту у порядку передбаченому пп.1.3.1-1.3.3. цього Договору, але не більше 60 календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки.
Додатком №1 до кредитного договору №00-735113 від 26.02.2020 р. є графік платежів, де у графі «позичальник» зазначено:  ОСОБА_1  підписано (електронний підпис позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора).
4.4 Належність банківської картки № НОМЕР_2 відповідачу підтверджується інформаційною довідкою АТ «Акцент Банк», згідно з якою вказаний платіжний засіб емітований на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ).
Звіт про рух коштів по цій картці підтверджує фактичне зарахування 26.02.2020 р. грошової суми в розмірі 7 000 грн, що відповідає умовам кредитного договору щодо видачі тіла кредиту за вирахуванням комісії.
4.5 22.12.2022 р. між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Качай гроші» укладено договір факторингу №22122022/2, за умов якого позивач прийняв належні кредитору права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників /а.с.11-15/.
Відповідно до витягу з реєстрів боржників до договорів факторингу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 23 520 грн /а.с.18/.
4.6 Згідно із розрахунком заборгованості позичальника  ОСОБА_1 за кредитним договором №00-735113 від 26.02.2020 р. за період із 26.02.2020 р. по 26.05.2022 р. загальна сума боргу складає 23 520 грн, із яких: 8400 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 15 120 грн - заборгованість за звичайними відсотками.

V. Оцінка Суду.
5.1 Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст.ст.626,629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
5.2 Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
5.3 Відповідно до положень ст.207 ЦК України, електронний документ прирівнюється до письмової форми правочину. Спеціальне законодавство у сфері електронної комерції (Закони України «Про електронну комерцію» та «Про електронні документи та електронний документообіг») не заперечує юридичної сили електронних документів та договорів, укладених шляхом обміну електронними повідомленнями. 
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає можливість підписання електронного правочину, зокрема, електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Одноразовим ідентифікатором, як визначено ч. 1 ст. 3 цього ж Закону, є алфавітно-цифрова послідовність, яку отримує особа, що приймає оферту, шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції.
Таким чином, використання відповідачем логіну та паролю для входу в особистий кабінет та/або введення одноразового ідентифікатора, надісланого на його контактний номер телефону, є належним способом ідентифікації та підписання електронного договору, що відповідає вимогам чинного законодавства.
Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.
5.4 Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.
Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, від 10.06.2021 у справі №234/7159/20, які, відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.
5.5 Суд звертає увагу, що договір підписаний електронним підписом, використання якого не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис за своїм правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису у визначених законом випадках, а електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через його електронну форму. 
Аналогічно, у цивільному праві діє загальна презумпція правомірності правочину, встановлена статтею 204 ЦК України, відповідно до якої правочин вважається правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або не визнана судом.
У контексті електронного правочину, вчинення дій з використанням особистого кабінету, логіну, паролю та/або одноразового ідентифікатора, наданого особі при реєстрації, створює презумпцію того, що ці дії вчинені саме цією особою. Якщо відповідач заперечує факт власного волевиявлення на укладення кредитного договору в електронній формі або стверджує, що електронний підпис був вчинений не ним, а іншою особою, тягар доведення цих обставин покладається саме на відповідача відповідно до ст.81 ЦПК України.
Таким чином, просте заперечення факту авторизації та підписання договору без надання належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність вад волевиявлення або вчинення електронного підпису іншою особою, не є достатньою підставою для спростування презумпції дійсності правочину та вчинення електронного підпису саме відповідачем. 
Відповідач не надав жодних доказів несанкціонованого доступу до її особистого кабінету, використання її персональних даних третіми особами чи будь-яких інших обставин, які б свідчили про відсутність його вільної волі на укладення договорів або фальсифікацію електронного підпису.
5.6 Доказів того, що його персональні дані (копія паспорта громадянина України, картка фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки на яку первісним кредитором здійснювалось перерахування позичених грошових коштів) були використані товариством для укладення кредитного договору від імені відповідача, останнім суду не надані. 
При цьому, як вбачається з матеріалів справи, до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій відповідач не звертався, як і не оскаржувала правомірність укладеного договору.
Отже, належними та допустимими доказами підтверджено укладання та підписання ОСОБА_1 кредитного договору №00-735113 шляхом використання одноразового ідентифікатора.
5.7 Щодо доводів про недоведеність факту видачі кредиту на рахунок відповідача та доказів існування заборгованості у заявленому розмірі.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч.1,2 ст.77 ЦПК України).
Частиною 4 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Позивач в обґрунтування перерахування відповідачеві грошових коштів заявив клопотання про витребування відповідних доказів від банківської установи - емітента електронного платіжного засобу відповідача. 
Відповідно до наданої АТ «Акцент Банк» інформації, що включає довідку та виписку по рахунках, банком підтверджено зарахування на картковий рахунок відповідача 26.02.2020 р. у сумі 7000 грн.
Отже сукупність наданих позивачем, а також отриманих на вимогу суду, доказів беззаперечно підтверджують отримання за кредитним договором №00-735113, визначену умовами договору суму кредитних коштів.
У змагальному процесі кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень. Суд звертає увагу на те, що відповідач, посилаючись виключно на формальні заперечення щодо форми доказів позивача, не надав власних доказів (зокрема, виписки з його карткового рахунку), які б спростовували факт зарахування коштів, а також не заявляв клопотань про витребування таких доказів судом.
5.8 Перевіряючи заперечення представника відповідача щодо обґрунтованості розрахунку та нарахування процентів, суд виходить з наступного.
За кредитним договором №00-735113 від 26.02.2020 р., узгоджений строк кредитування становить 30 днів, водночас за умови наявності заборгованості строк дії кредиту автоматично продовжується не більше 60 календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки. Тобто, в конкретному випадку відбулась пролонгація строку кредитування і максимальний строк нарахування відсотків за вказаним кредитним договором - 26.05.2022 р.
Відповідно до пункту 1.4 кредитного договору процентна ставка за користування коштами кредиту: 2 % в день, тип процентної ставки фіксована.
Згідно статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Отже, нарахування відсотків за кредитним договором здійснювалося кредитором в межах строку, узгодженого сторонами, а тому доводи представника відповідача є безпідставними. Розрахунок заборгованості за кредитним договором, наданий суду позивачем, є належним та допустимим доказом стосовно надання кредитних коштів клієнту, отримання таких коштів клієнтом, а також нарахування процентів.
Оскільки ТОВ «Качай гроші» не є банківською установою, а має статус фінансової установи, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, зокрема надання кредитів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, та, відповідно, не може надати первинні банківські документи, тому наданий суду позивачем розрахунок, суд вважає належним та допустимим доказом заборгованості у справі.
При цьому, розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано, будь-яких інших розрахунків, на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості, матеріали справи не містять.
Суд наголошує, що хоча відповідачу і було перераховано суму кредиту 7000 грн., однак, згідно з п.2.1 договору відповідач фактично отримав кредит на суму 8400 грн., з яких 1400 грн. становила комісія. При цьому, необхідно зазначити, що коли банк включає комісію до суми кредиту, ця комісія стає частиною суми, яку отримує позичальник, і, відповідно, частиною боргу, який підлягає поверненню. Тобто проценти розраховуються на всю суму кредиту.
5.9 За приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Тобто, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Частиною 1 ст.1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Договір факторингу у відповідності до вимог чинного законодавства недійсними не визнаний, а тому в силу статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину.
При цьому, суд враховує те, що реєстри боржників містить інформацію щодо великої кількості боржників, що є банківською таємницею, розкриття якої має здійснюватися у визначеному законом порядку, а тому позивачем ТОВ ФК «ЄАПБ» надані витяги з реєстру боржників, що містить лише дані про відповідача, задля захисту від неправомірного розповсюдження персональних даних інших осіб.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором на загальну суму 23 520 грн,  із яких: 8400 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 15 120 грн - заборгованість за відсотками.
5.10 Щодо посилань представника відповідача про те, що він не був повідомлений про укладення договору про передачу права вимоги новому кредитору, слід зауважити, що саме по собі неотримання повідомлення про відступлення права вимоги не припиняє зобов`язань сторін за договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості на користь нового кредитора, адже, боржник не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.

VІ. Розподіл судових витрат 
6.1 За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України, у зв`язку задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 3028 грн.
Керуючись ст.ст.2,5,10-13,18,141,258-259,263-265 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 – задовольнити повністю.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість за кредитним договором №00-735113 від 26.02.2020 р. в розмірі 23 520 (двадцять три тисячі п`ятсот двадцять) гривень. 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, код ЄДРПОУ 35625014, реквізити IBAN НОМЕР_4 )

Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) 

Суддя         В.Г. Павлов