ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

12 березня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/6655/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),
суддів: Дурасової Ю.В., Олефіренко Н.А., 
розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.10.2025 року (суддя Конишева О.В., м. Запоріжжя, повний текст рішення виготовлено 06.10.2025 року) у адміністративній справі №280/6655/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними, зобов`язання здійснити перерахунок грошового забезпечення, суд – 

в с т а н о в и в:
У липні 2025 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернулася до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі по тексту – відповідач), в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо обчислення та виплати їй грошового забезпечення з 30.01.2020 року по 31.12.2020 року, грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020 року; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок її грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії, інших надбавок та доплати з 30.01.2020 року по 31.12.2020 року, грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум без зменшення відсоткового розміру щомісячної премії фактично виплаченої у період з 30.01.2020 року по 31.12.2020 року; визнати протиправними дії відповідача щодо обчислення та виплати її грошового забезпечення з 01.01.2021 року по 08.11.2021 року, грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 року; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок її грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії, інших надбавок та доплат з 01.01.2021 року по 08.11.2021 року, грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум без зменшення відсоткового розміру щомісячної премії фактично виплаченої у період з 01.01.2021 року по 08.11.2021 року.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06.10.2025 року позовні вимоги задоволено.
З рішенням суду першої інстанції не погодилася Військова частина НОМЕР_1 Національно гвардії України та подала апеляційну скарг, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувала тим, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначив, що судом невірно застосовано Закон України від 06.12.2016 року №1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, затвердженої наказом МВС України від 15.03.2018 року №200.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 у період з 12.10.2001 року по 08.11.2021 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України. ОСОБА_1 зазначає, що у період з 30.01.2020 року по 08.11.2021 року їй не повністю виплачене грошове забезпечення, а саме: розрахунок здійснювався з урахуванням прожиткового мінімуму на 01.01.2018 року, тоді як слід застосовувати прожитковий мінімум на 01 січня року, в якому були нарахування. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції керувався частинами 1, 2, 3, 4 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»; п.3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» від 06.12.2016 року №1774-VІІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»; п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.8.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (чинна з 01.03.2018 року, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103); постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі №826/6453/18; постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (набрала чинності 24.02.2018 року) та прийшов до висновку про те, що з 29.01.2020 року була відновлена дія п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 у первісній редакції, що запроваджувала у якості однієї із величин алгоритму розрахунку показника окладу за посадою - мінімальний розмір заробітної плати. Суд зазначив, що з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким установлено розрахункову величину для визначення посадових окладів, заробітної плати працівників та інших виплат і заборонено застосовувати мінімальну заробітну плату після набрання чинності цим Законом, щодо обчислення виплат у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають. Оскільки норма п.3 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» не втратила чинності і за юридичною силою є вищою за приписи п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704, то відсутні правові підстави для обчислення розміру окладу за посадою ОСОБА_1 та окладу за військовим званням із використанням величини мінімальної заробітної плати, а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року. Суд зазначив, що з 24.02.2018 року змінено розрахункову величину, з якої обчислюються розміри посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями, а саме - замість "розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року)" передбачено використання "розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року"; постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі №826/6453/18 визнано протиправним та нечинним п.6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103, яким п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 викладений у новій редакції, а тому суд прийшов висновку про наявність правових підстав для перерахунку ОСОБА_1 складових грошового забезпечення шляхом множення відповідного тарифного коефіцієнту на прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня 2020 року, на 1 січня 2021 року. Суд вважав, що грошова допомога для оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, премії також мали обчислюватися виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного (2020, 2021) року.
Матеріалами справи встановлено, що згідно довідки від 24.07.2025 року №1939, виданої військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України, ОСОБА_1 з 12.10.2001 року по 08.11.2021 року проходила військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.
Встановлено, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) від 08.11.2021 року №278 ОСОБА_1 , старого спеціаліста спеціального та шифровального зв`язку вузла зв`язку звільнено відповідно до підпункту «а» п.2 ч.5 ст.26Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та виключено зі списків особового складу військової частини у запас із закінченням строку контракту 07.11.2021 року. Грошову допомогу на оздоровлення за 2021 рік виплачено. Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік виплачена.
Встановлено, що 20.06.2025 року ОСОБА_1 звернулася до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України із заявою, в якій просила повідомити який прожитковий мінімум та тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 застосовувались при розрахунку розміру посадового окладу, окладу за військовим званням за період з 29.01.2020 року по 08.11.2021 року та у разі неправильного застосування прожиткового мінімуму при розрахунку без урахування втрати чинності п.6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103, просила перерахувати і виплатити недоплачене грошове забезпечення.
Встановлено, що свої листом від 24.06.2025 року №3/33/13/1-К-34 військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України повідомила, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховувалися виходячи з розміру 1762 грн. та визначалися шляхом множення на відповідний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704. Підстави для перерахунку грошового забезпечення відсутні.
Відповідно до частин 2, 4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2027 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (чинна з 01.03.2018 року) розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Відповідно до п.6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14, який втрати чинність у зв`язку з постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі № 826/6453/18, тобто з 29.01.2020 року була відновлена дія пу.4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.017 року №704 у редакції, яка запроваджувала у якості однієї із величин алгоритму розрахунку показника окладу за посадою - мінімальний розмір заробітної плати.
Встановлено, що згідно п.3 розділу ІІ Закону України 06.12.2016 року №1774-VІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (набрав чинності 01.01.2017 року) мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня календарного року, починаючи з 01 січня 2017 року.
Аналізуючи докази у справі та законодавство. яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відсутні правові підстави для обчислення розміру окладу за посадою ОСОБА_1 та окладу за військовим званням із використанням величини мінімальної заробітної плати, а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, тобто розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується. Додатки 1, 12, 13, 14 до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 також містять примітки, у яких в якості розрахункової величини зазначений розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), а тому є підстави для перерахунку ОСОБА_1 складових грошового забезпечення шляхом множення відповідного тарифного коефіцієнту на прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня 2020 року, на 1 січня 2021 року. Грошова допомога для оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, премії також мали обчислюватися виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного (2020, 2021) року.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
Керуючись статтями 15, 316, 321, 322 КАС України, суд – 

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України – залишити без задоволення. 
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.10.2025 року у адміністративній справі №280/6655/25 – залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку статей 328, 329 КАС України. 

Головуючий - суддя О.М. Лукманова 

суддя Ю. В. Дурасова 

суддя Н.А. Олефіренко