ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2026 року 
м. Київ
cправа № 927/956/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Багай Н. О., 
розглянувши у письмовому провадженні заяву Приватного акціонерного товариства "Чексіл-Автосервіс" про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом Приватного акціонерного товариства "Чексіл-Автосервіс" 
до Чернігівської міської ради, 
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: 1) ОСОБА_1 , 2) ОСОБА_2 , 3) ОСОБА_3 , 4) ОСОБА_4 ,
про визнання укладеною додаткової угоди,
ВСТАНОВИВ:
1. Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 13.02.2025, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.09.2025, позов задоволено повністю. 
Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.01.2026 касаційну скаргу Чернігівської міської ради (далі - Чернігівська міськрада, Міськрада, відповідач) залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.02.2025 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.09.2025 у справі № 927/956/24 залишено без змін.
2. 24.02.2026 Приватне акціонерне товариство "Чексіл-Автосервіс" (далі - ПрАТ "Чексіл-Автосервіс", Товариство, заявник, позивач) через систему "Електронний суд" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в якій (заяві) просить стягнути на користь позивача із Чернігівської міськради в особі Виконавчого комітету Чернігівської міськради (далі - Чернігівський міськвиконком, Виконком) 37 400 грн витрат на правову допомогу щодо розгляду справи № 927/956/24 у суді касаційної інстанції.
Зазначена заява аргументована зокрема тим, що, на думку Товариства, Чернігівська міськрада є єдиним органом місцевого самоврядування на всій території України, який не має власних казначейських рахунків у Державній казначейській службі України, крім рахунків, відкритих від імені Міськради у Головному управлінні Державної податкової служби України у Чернігівській області (далі - ГУ ДПС у Чернігівській області), у зв`язку з чим із метою забезпечення відшкодування судових витрат позивача потрібно подавати заяву про заміну сторони (відповідача) на Чернігівський міськвиконком у наказі, виданому господарським судом.
3. На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу під час касаційного провадження в справі № 927/956/24 позивач долучив до зазначеної заяви такі докази: 1) копію договору про надання правової допомоги від 22.08.2023 № 22-08-23-у (далі - договір № 22-08-23-у), укладеного між ПрАТ "Чексіл-Автосервіс" (далі - Клієнт) і адвокатом Коленченком О. О. (далі - Адвокат); 2) копію додаткової угоди від 23.12.2025 № 3 до договору № 22-08-23-у (далі - додаткова угода № 3); 3) копію платіжної інструкції від 30.12.2025 № 833 про сплату 37 400 грн; 4) копію акта приймання-передачі виконаних робіт і/чи наданих послуг від 29.01.2026; 5) копію ордера від 31.12.2025 серії СВ № 1155222.
4. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.03.2026 заяву ПрАТ "Чексіл-Автосервіс" про ухвалення додаткового рішення в справі № 927/956/24 прийнято до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, що відповідає вимогам частини 2 статті 221 та частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у редакції, чинній з 16.07.2025.
З огляду на конкретні обставини справи, з урахуванням її складності, правової кваліфікації відносин сторін, без чого неможливо правильно вирішити питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу та застосувати процесуального права, а також зважаючи на надходження 23.03.2026 матеріалів справи № 927/956/24 із місцевого господарського суду, з метою повного, всебічного, об`єктивного розгляду заяви позивача, забезпечення єдності та сталості судової практики, Верховний Суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви Товариства у розумний строк, тобто такий, що є необхідним для виконання процесуальних дій та забезпечення належного судового захисту учасників справи.
5. Разом із тим ані Чернігівською міськрадою, ані Чернігівським міськвиконкомом заперечення проти задоволення заяви ПрАТ "Чексіл-Автосервіс" про ухвалення додаткового рішення або клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не подавалися та до Верховного Суду не надходили.
6. Відповідно до частин 1, 3, 5 статті 244 ГПК України (в редакції, чинній з 16.07.2025) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
7. Частиною 1 статті 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
8. Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними в зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок викладено в пункті 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).
9. Відповідно до частин 1- 3 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
10. Згідно з частиною 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
11. При застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям (аналогічну правову позицію викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 903/390/18, від 21.01.2020 у справі № 916/2982/16, від 07.07.2020 у справі № 914/1002/19).
12. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), відшкодовуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
13. Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
14. Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
15. 01.01.2026, тобто ще до ухвалення Верховним Судом постанови від 27.01.2026 у справі № 927/956/24 позивач у поданому відзиві на касаційну скаргу в цій справі заявив про те, що орієнтовний (попередній) розмір судових витрат у суді касаційної інстанції, які понесло Товариство та планує понести, становить 37 400 грн витрат на професійну правничу допомогу. 
Отже, заявник дотримався вимог пункту 2 частини 8 статті 129 ГПК України щодо подання відповідної заяви.
16. У разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 ГПК України).
17. Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5- 7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. 
18. Колегія суддів, дослідивши заяву ПрАТ "Чексіл-Автосервіс" про ухвалення додаткового рішення, дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення шляхом покладання витрат на професійну правничу допомогу на Міськраду (відповідача) з огляду на таке.
19. 22.08.2023 між ПрАТ "Чексіл-Автосервіс" (Клієнт) і адвокатом Коленченком О. О. (Адвокат) укладено договір № 22-08-23-у, за умовами пункту 2.1 якого Адвокат зобов`язується надавати правову допомогу Клієнту, і при виникненні необхідності, представляти його інтереси у відносинах із третіми особами, у тому числі в суді, господарському (третейському) суді, адміністративному суді, усіх інстанцій, у тому числі, але, не виключно, щодо підготовки та подання позову про зобов`язання вчинити певні дії шляхом внесення змін до актів про примусове відчуження або вилучення майна Клієнта, а також представляти інтереси Клієнта у відносинах з іншими державними органами, підприємствами, установами, організаціями будь-яких форм власності і громадянами, здійснювати захист його законних прав і інтересів, і надавати правову допомогу в об`ємі і на умовах, передбачених цим договором, а Клієнт зобов`язується прийняти і здійснити оплату послуг Адвоката у порядку, визначеному цим договором.
20. Згідно з пунктами 1-5 додаткової угоди Адвокат і Клієнт домовилися, що за цією угодою Адвокат зобов`язується підготувати та подати до Верховного Суду відзив Клієнта щодо касаційної скарги Чернігівської міськради на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.09.2025 у справі № 927/956/24 за позовом ПрАТ "Чексіл-Автосервіс" до Міськради про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 20.01.2020 № 4598, щодо поновлення договору оренди земельної ділянки № 4598, а також, при необхідності представляти інтереси Клієнта в судових засіданнях Верховного Суду щодо розгляду зазначеного позову. Сторони домовилися, що гонорар Адвоката за підготовку та подання до Верховного Суду відзиву Клієнта на касаційну скаргу Чернігівської міськради зазначену в пункті 1 цієї угоди, становить 37400 (тридцять сім тисяч чотириста) грн. Вказану в пункті 2 цієї угоди суму Клієнт сплачує на розрахунковий рахунок Адвоката протягом 3-х днів з моменту підписання цієї угоди. Клієнт та Адвокат домовилися, що розмір винагороди (гонорару) за надання правової допомоги Клієнту у зв`язку з представництвом Адвокатом інтересів Клієнта у судових засіданнях Верховного Суду щодо розгляду справи № 927/956/24, становить 37400 (тридцять сім тисяч чотириста) грн і 5000 (п`ять тисяч) грн за друге та наступне судове засідання з розгляду справи № 927/956/24, в якому приймає участь Адвокат. Остаточний розмір винагороди (гонорару) Адвоката за надання правової допомоги Клієнту у зв`язку з розглядом позову в касаційній інстанції, зазначеного в пункті 1 цієї угоди, визначається сторонами в акті приймання-передачі та залежить від кількості судових засідань, в яких приймав участь Адвокат.
21. 29.01.2026 позивач і адвокат Коленченко О. О. підписали акт приймання-передачі виконаних робіт і/чи наданих послуг, у пунктах 1- 4 якого зафіксували, що відповідно до умов додаткової угоди № 3 Адвокат підготував та подав до Верховного Суду відзив Клієнта щодо касаційної скарги Чернігівської міськради на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.09.2025 у справі № 927/956/24 за позовом ПрАТ "Чексіл-Автосервіс" до Міськради про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 20.01.2020 № 4598, щодо поновлення договору оренди земельної ділянки № 4598, а також представляв 27.01.2026 інтереси Клієнта в судовому засіданні Верховного Суду щодо розгляду зазначеного позову. Витрачений час Адвокатом - 72 години без урахування тривалості судового засідання, яке відбулося 27.01.2026. Сторони домовилися, що гонорар Адвоката за підготовку та подання до Верховного Суду відзиву Клієнта на касаційну скаргу Міськради, зазначену в пункті 1 додаткової угоди № 3, становить 37 400 грн. Вказану суму Клієнтом було сплачено повністю на розрахунковий рахунок Адвоката. Клієнт на має ніяких претензій до Адвоката щодо якості та своєчасності наданих послуг/виконаних робіт.
22. За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою (такий правовий висновок викладено в пункті 6.5 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).
23. У пунктах 127- 134, 141- 144, 146, 168, 169 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 сформульовано такі висновки щодо комплексного застосування норм статті 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статей 126, 129 ГПК України, статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) у подібних правовідносинах:
"Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).
Велика Палата Верховного Суду зауважує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.
Частинами першою та другою статті 30 Закону № 5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі:
- фіксованого розміру,
- погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).
Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.
Велика Палата Верховного Суду також зауважує, що частина третя статті 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.
Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.
Статтею 126 ГПК України також не передбачено, що відповідна сторона зобов`язана доводити неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката одразу за всіма пунктами з переліку, визначеного частиною четвертою вказаної статті.
Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо".
24. Колегія суддів зазначає, що Верховний Суд у постановах від 25.05.2021 у справі № 910/7586/19, від 20.07.2021 у справі № 922/2604/20, від 18.05.2022 у справі № 910/4268/21, від 26.10.2022 у справі № 910/4277/21, від 18.04.2023 у справі № 903/378/22, від 23.03.2023 у справі № 921/434/21, від 25.04.2023 у справі № 910/21424/21, від 01.12.2021 у справі № 641/7612/16-ц, від 10.08.2022 у справі № 369/3817/19, від 27.04.2023 у справі № 280/4115/20 неодноразово виснував про те, що такі стадії як прибуття до суду чи іншої установи та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта. З урахуванням наведеного час, який адвокат витрачає на дорогу для участі в судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами (такий самий висновок викладено в додатковій постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.11.2023 у справі № 914/2355/21).
25. Зокрема в пунктах 3.45- 3.47 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 910/7586/19 викладено такий правовий висновок: 
"Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Таким чином, беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, наприклад, написання процесуального документа чи виступ у суді, а бере на себе обов`язок зі вчинення комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта.
Отже, участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні".
26. Згідно зі статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
27. Подані на підтвердження судових витрат докази мають окремо та в сукупності відповідати вимогам статей 75- 79 ГПК України.
28. Колегія суддів зазначає, що наведеним вище висновкам Верховного Суду та наявному у матеріалах справи протоколу судового засідання від 27.01.2026 відповідають доводи заявника в частині обґрунтованості, адекватності, реальності та співмірності витрат позивача у розмірі 12 500 грн, пов`язаних із підготовкою адвокатом Коленченко О. О. відзиву на касаційну скаргу (обсягом 25 сторінок, лише частина яких стосується правового обґрунтування заперечень проти задоволення касаційної скарги) та участю зазначеного адвоката в одному судовому засіданні Верховного Суду, до яких (витрат) заявником включено відповідні витрати часу (близько 1,5 год), зумовлені очікуванням представником початку судового засідання та його тривалості, які становили.
29. Суд касаційної інстанції зауважує, що заявлена до стягнення вартість правничих послуг є завищеною та неспівмірною з огляду на те, що доводи відзиву позивача на касаційну скаргу ґрунтуються передусім на необхідності врахування усталених висновків щодо застосування положень частин 5 і 6 статті 33 Закону України № 161-XIV (у редакції, чинній до 15.07.2020), викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19 зі спорів, що виникли з подібних правовідносин, що, в свою чергу, суттєво спрощує формування адвокатом позиції клієнта при підготовці відзиву на касаційну скаргу.
30. Ураховуючи наведені правові висновки Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів, керуючись принципами пропорційності, розумності, справедливості та співмірності відшкодування судових витрат, вважає, що заявлений відповідачем до відшкодування загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу (37 400 грн) не є пропорційним до предмета касаційного провадження та не є обґрунтованим виходячи з обсягу наданих адвокатом послуг, позаяк справа не викликала суспільного інтересу під час її розгляду, матеріали справи не містять великої кількості документів для дослідження, а отже, підготовка відзиву в справі не потребувала значних витрат часу, великого обсягу юридичної та технічної роботи для адвоката, який здійснював представництво інтересів позивач у судах попередніх інстанцій.
31. За таких обставин колегія суддів зазначає, що справедливим і розумним є зменшення розміру витрат Товариства, пов`язаних із підготовкою відзиву на касаційну скаргу та представництвом інтересів позивача безпосередньо в суді касаційної інстанції, у 3 рази від заявленої суми фіксованого гонорару.
Таким чином, Верховний Суд вважає доведеними і співмірними витрати заявника на підготовку і подання відзиву на касаційну скаргу та за участь адвоката у судовому засіданні суду касаційної інстанції у загальній сумі 12 500 грн.
32. Разом із тим колегія суддів відхиляє необґрунтовані доводи заявника щодо необхідності покладання витрат на професійну правничу допомогу на Чернігівський міськвиконком, який не є стороною в цій справі, з огляду на таке. 
33. Згідно з частинами 1, 2 статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.
Відповідно до частини 1 статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.
34. Частиною 1 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
35. Відповідно до частин 1, 2 статті 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.
За змістом положень частин 1, 8 статті 51 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету. Виконавчий комітет ради є підзвітним і підконтрольним раді, що його утворила, а з питань здійснення ним повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади.
Згідно з частиною 2 статті 64 та частиною 1 статті 71 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські, районні в містах (у разі їх створення) ради та їх виконавчі органи самостійно розпоряджаються коштами відповідних місцевих бюджетів, визначають напрями їх використання. Територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження.
36. Отже, виходячи із системного аналізу змісту положень статті 96 ЦК України та статей 10, 11, 51, 64, 71 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Верховний Суд зауважує, що Чернігівська міськрада і Чернігівський міськвиконком є різними юридичними особами, які мають різні повноваження та функції.
37. Відповідачем і боржником у цій справі є саме Чернігівська міськрада, а Виконком не був і не є стороною в справі № 927/956/24, щодо Виконкому позивачем не заявлялись жодні позовні вимоги, а отже, ця юридична особа за відсутності передбачених законом підстав не може виконувати обов`язки за боржника - Міськраду.
38. У пунктах 20- 26, 28, 30, 31 постанови Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 16.07.2020 у справі № 130/2176/17, якою було скасовано ухвали судів попередніх інстанцій щодо зміни способу і порядку виконання постанови Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 25.07.2016 шляхом покладення обов`язку Жмеринської міської ради зі сплати судового збору на виконавчий комітет Жмеринської міської ради Вінницької області, викладено такі висновки у подібних процесуальних правовідносинах:
"20. Згідно постанови Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 25 липня 2016 року, яка набрала законної сили, єдиним боржником у зобов`язанні щодо сплати на користь держави судового збору в розмірі 1102,40 грн є виключно Жмеринська міська рада.
21. При цьому виконавчий комітет Жмеринської міської ради не входить до складу учасників судового процесу адміністративної справи № 130/2176/17 та не належить до складу сторін у правовідносинах, що стали предметом судового розгляду в цій адміністративній справі.
22. Судовим рішенням у справі № 130/2176/17 виконавчий комітет Жмеринської міської ради не визначено боржником у правовідносинах щодо стягнення на користь держави судового збору в розмірі 1102,40 грн.
23. Поряд з цим, згідно положень статті 71 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" Жмеринська міська рада та виконавчий комітет Жмеринської міської ради самостійно відповідають за своїми зобов`язаннями.
24. Водночас відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що Жмеринська міська рада зареєстрована в якості юридичної особи 03 березня 1975 року за номером 1 175 120 0000 000204 та має ідентифікаційний код юридичної особи 03084233, а виконавчий комітет Жмеринської міської ради зареєстрований в якості юридичної особи 18 березня 1975 року за номером 1 175 120 0000 000205 та має ідентифікаційний код юридичної особи 34227893.
25. Отже, Жмеринська міська рада та виконавчий комітет Жмеринської міської ради є різними юридичними особами і мають різні повноваження та функції.
26. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.
28. Поняття "спосіб і порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.
30. Натомість, ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 04 жовтня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2017 року, фактично змінено постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 25 липня 2016 року, зокрема, зобов`язання боржника покладено на особу - виконавчий комітет Жмеринської міської ради, який, з огляду на зміст заявлених вимог, не є стороною спірних правовідносин та, відповідно, участі у розгляді справи не приймав.
31. За наведеного правового регулювання та обставин справи Верховний Суд констатує, що суди попередніх інстанцій допустили порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали".
Схожий правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 17.07.2019 у справі № 748/2827/16-а, від 02.07.2025 у справі № 916/3541/23.
39. Водночас у поданій заяві позивач звертає увагу на неможливість забезпечення відшкодування своїх судових витрат за рахунок Чернігівської міськради (відповідача), яка нібито не має відкритих рахунків у Державній казначейській службі України, крім рахунків, відкритих від імені Міськради у Головному управлінні Державної податкової служби України у Чернігівській області, у зв`язку з чим Товариство просить понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції покласти на Чернігівський міськвиконком, який, на думку заявника, має відкриті рахунки в органі Казначейства.
40. Колегія суддів наголошує на тому, що нічим не підкріплені припущення позивача щодо ймовірної майбутньої невиконуваності додаткового рішення суду про стягнення суми судових витрат із Чернігівської міськради, яка нібито не має відкритих рахунків у Державній казначейській службі України, є передчасними та не відповідають вимогам підпункту 3 пункту 9 Порядку № 845, за змістом якого орган Казначейства зобов`язаний повернути виконавчий документ стягувачу в разі, коли боржник не має відкритих рахунків у органі Казначейства або в органі Казначейства відкрито боржнику лише рахунок із спеціальним режимом використання.
41. Адже заявник не надав до Верховного Суду жодних належних і допустимих доказів (довідка місцевого територіального органу Казначейства тощо) як на підтвердження відсутності відкриття Чернігівською міськрадою відповідних бюджетних рахунків, так і на підтвердження невиконання наявного в матеріалах справи № 927/956/24 наказу Господарського суду Чернігівської області від 04.12.2025, яким передбачено стягнути саме з Міськради на користь Товариства 2422,40 грн судового збору та 20 000 витрат на правничу допомогу.
42. Таким чином, наведеним вище повністю спростовуються безпідставні доводи позивача щодо необхідності покладання витрат на професійну правничу допомогу на Чернігівський міськвиконком, який взагалі не є учасником цієї справи.
43. Отже, враховуючи положення статей 86, 123, 126, 129 ГПК України, дослідивши докази, надані позивачем на обґрунтування адвокатських витрат, беручи до уваги принципи реальності, пропорційності та розумності судових витрат, Верховний Суд дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката (37 400 грн) не є співмірним зі складністю цієї справи та фактично виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), не відповідає критеріям реальності, розумності, співрозмірності та справедливості, як наслідок, наразі наявні підстави для часткового задоволення заяви ПрАТ "Чексіл-Автосервіс" про ухвалення додаткового рішення, а саме шляхом стягнення на користь Товариства з Чернігівської міськради 12 500 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, а в решті вимог заяви про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу необхідно відмовити.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Заяву Приватного акціонерного товариства "Чексіл-Автосервіс" про ухвалення додаткового рішення у справі № 927/956/24 задовольнити частково.
Стягнути з Чернігівської міської ради на користь Приватного акціонерного товариства "Чексіл-Автосервіс" 12 500 (дванадцять тисяч п`ятсот) грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
У задоволенні решти вимог зазначеної заяви відмовити.
Доручити Господарському суду Чернігівської області видати відповідний наказ на виконання цієї додаткової постанови.
Додаткова постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий Ю. Я. Чумак
Судді Т. Б. Дроботова
Н. О. Багай