Справа № 402/1555/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року Благовіщенський районний суд Кіровоградської області у складі: 
головуючої судді – Терновенко А.В.
секретаря судового засідання - Рудь Т.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Благовіщенське Кіровоградської області, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ: 
22.12.2025 року ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" звернулось в суд з позовом, яким просить стягнути з ОСОБА_1 58125 грн. заборгованості за кредитним договором №101061635 від 08.04.2023 р. Також просить стягнути з Відповідача 2422,40 грн. судового збору та 8000 грн. витрат на правову допомогу.
В обгрунтування своїх вимог Позивач зазначив, що 08.04.2023 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Мілоан» був укладений Договір про споживчий кредит № 101061635, згідно з умовами якого відповідачка отримала 15000 грн. кредиту, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 
Згідно п.7.1 Договору, він набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок Позичальника і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. 
Відповідно до графіку сплати кредитних коштів Відповідачем не було сплачено кредитні кошти, комісію і проценти за користування кредитом у строк встановлений Кредитним договором.
27.07.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги №102-МЛ/Т, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги, та у відповідності до статті 512 Цивільного кодексу України Позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб визначених в реєстрі боржників включно з правом вимоги і за Кредитним договором № 101061635 від 08.04.2023 року. 
Сума заборгованості ОСОБА_1 за вказаним договором становить 58125 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 15000 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків - 42075 грн., прострочена заборгованість за комісією – 1050 грн.
При зверненні Позивача до ОСОБА_1 з метою досудового врегулювання спору - вимога про погашення заборгованості залишилась без відповіді та задоволення.
Відповідачка та її представник у судове засідання не з`явились, подавши заяву про розгляд справи за їз відсутності, у позовних вимогах просять відмовити. 
16.02.2026 року представником Відповідача подано відзив на позовну заяву, яким просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обгрунтування відзиву зазначила, що позивачем не надані належні, допустимі та достовірні докази способу генерування одноразового ідентифікатора, його направлення саме відповідачем на підтвердження пропозиції щодо укладення договору у формі електронного правочину, або його отримання та використання саме відповідачем в інформаційно-телекомунікаційній системі (ІТС) при підписанні електронного договору одноразовим ідентифікатором від його імені, як це предбачено у нормі ст. 12 Закону України “Про електронну комерцію”. 
Також позивачем не надано суду розрахунок заборгованості здійсненого первісним кредитором за кредитним договором № 101061635 від 08.04.2025, станом на день укладення договору відступлення прав вимоги.
Вказує на те, що позивач надав підтвердження надіслання відповідачу претензії №22907902/148 від 04.12.2025, але не надав суду жодного доказу надсилання такого письмового повідомлення відповідачу засобами поштового зв`язку або в її електронний кабінет чи на її електронну пошту, а також підтвердження про отримання відповідачем такого повідомлення. А тому посилається на ч.2 ст.517 ЦК України якою передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Отже, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків (за змістом наведених положень Закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним). 
Також зазначає, що у відповідності до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України: у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Представник позивача у судове засідання не з`явився, зазначивши у позовній заяві про розгляд справи за його відсутності, надіслав до суду додаткові пояснення, у яких просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Своїми поясненнями Позивач спростовує твердження, викладені представником Відповідача у відзиві на позов.
Щодо укладення договору про споживчий кредит вказує на те, що ТОВ «Мілоан» надіслало відповідачеві одноразовий ідентифікатор із кодом для підписання договору у вигляді смс на номер телефону Відповідача, який той використав для підписання відповіді про прийняття пропозиції товариства щодо укладення кредитного договору №101061635 від 08.04.2023 року, що зафіксовано в ІТС товариства. Кредитний договір №101061635 від 08.04.2023 року є укладеним в електронній формі. 
При укладенні договору позичальник підтвердив, що інформація щодо порядку видачі, суми кредиту, комісії, річної процентної ставки, строку кредиту, правила надання фінансових послуг йому надані з дотриманням вимог законодавства про захист прав споживачів та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.
Відповідач здійснив волевиявлення щодо укладення договору шляхом направлення підписаної електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповіді про прийняття пропозиції укласти кредитний договір №101061635 від 08.04.2023 року. Отже, Відповідач був у повній мірі поінформований про умови надання кредиту відповідно до вимог чинного законодавства.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму та укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.
Отже, Відповідач та ТзОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст.11 та ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
На підтвердження надання відповідачу кредиту позивач подав копію платіжного доручення №62530703 від 08.04.2023 року, з якого слідує, що ТОВ «Мілоан» перерахувало на ім`я отримувача ОСОБА_1 на Кредитний рах. № 516875*66, кредитні кошти в сумі 15000 грн. 00 коп., у дорученні вказано номер транзакції, сума транзакції, дата проведення транзакції та номер картки, на яку перераховані кошти, де зокрема сума транзакції збігається з сумою наданого кредиту, дата проведення транзакції з датою укладеного договору та зазначено частково номер картки, на яку перераховані кошти, який збігається з реквізитами платіжної банківської картки, вказаної в п. 2.1 Договору.
Товариство надає послуги з кредитування фізичних осіб, шляхом переказу кредитних коштів на підставі укладеного кредитного договору на банківські реквізити (банківську картку), що вказує сам позичальник в тексті анкети-заяви на отримання кредиту.
Товариством на підтвердження здійснення господарської операції щодо Кредитного договору надано платіжне доручення 62530703 від 08.04.2023 року про переказ коштів згідно укладеного Кредитного договору, на підставі вказаного платіжного доручення Товариством здійснюється облік за кредитним договором №101061635 від 08.04.2023 року в інформаційнотелекомунікаційній системі ТОВ «МІЛОАН».
Зазначає, що Відповідач, який заперечує отримання цих коштів, на підтвердження своїх доводів доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у Договорі, або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить, не надав. Відповідач не позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких, відповідно до законодавства.
Щодо відступлення прав вимоги зазначає, що відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 р. у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. 
У Договорі не передбачалась обов`язкова згода боржника у разі відступлення права вимоги (цесії) кредитором. 
З витягу із Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимог №102-МЛ/т від 27 липня 2023 року вбачається, що ТзОВ «Мілоан» передало, а ТзОВ ФК «Кредит-Капітал» прийняло право вимоги за кредитним договором №101061635 від 08.04.2023 року.
Щодо нарахованих відсотків, посилається на ст.ст.1049, 1054 ЦК України, якими передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредиторові надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.
Укладеним Договором чітко прописано який розмір процентів має спалатити Позичальник: 
сума заборгованості складається з:
1. Тіла кредиту – 15000.00 грн,;
2. Комісії, за надання кредиту в розмірі 1050.00 грн (відповідно до п.1.5.1 договору про споживчий кредит);
3. Відсотків, які нарахувались за користування кредитом протягом пільгового періоду з 08.04.2023 по 18.04.2023 року (відповідно до п.1.3.1. та 1.5.2. договору про споживчого кредиту):
1,05 % від 15000 грн становить 157.50 грн
157.50 грн * 10 днів = 1575 грн
4. Відсотків, які нараховувались за користування кредитом протягом поточного перілду з 19.04.2023 по 17.07.2023 року (відповідно до п.1.3.2. та п.1.5.3. договору про споживчий кредит):
3.00% від 15000 грн становить 450 грн.
450 грн * 90 днів = 40500 грн
Отже, загальна сума заборгованості становить : 15000 грн + 1050 грн + 1575 грн + 40500 грн = 58125 грн. 
У Кредитному договорі №101061635 від 08.04.2023 року в зазначено, що Позичальник не повинен сплачувати на користь Кредитодавця будь-які платежі не передбачені цим договором. Вказані в цьому договорі розміри комісій, процентів та будь-яких інших винагород Кредитодавця не можуть бути збільшені Кредитодавцем без згоди Позичальника. 
При цьому сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором №101061635 від 08.04.2023 року було передано позивачу від первинного кредитора ТзОВ «Мілоан» згідно Договору відступлення прав вимоги №102-МЛ/Т від 27.07.2023 р.
Тобто, після отримання права вимоги до відповідача позивачем жодних нових сум щодо стягнення заборгованості не нараховувалося.
Всупереч твердженням представника Відповідача зазначає, що на час дії на території України воєнного стану законодавством України не передбачено скасування нарахування відсотків за користування кредитними коштами, а отже таке нарахування є правомірним і позичальник має сплачувати тіло кредиту та нараховані відсотки.
Законом № 2120 внесено зміни до ЦК України, а також до Закону № 1734, які передбачають, що починаючи з 24 лютого 2022 року та у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за відповідним договором, до позичальника не можуть бути застосовані штрафні санкції за таке прострочення. 
Відповідно до чинного законодавства усі дії Позивача є правомірними, оскільки у своєму позові Позивач не має наміру стягнути з Відповідача штраф, санкції чи пеню, а лише тіло кредиту, прострочену заборгованість за сумою відсотків та прострочену заборгованість за комісією. Дані вимоги є в межах чинного законодавства і не є порушенням відповідно до вище наведеного.
Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що 08.04.2023 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Мілоан» був укладений Договір про споживчий кредит № 101061635 (а.с.6-10), згідно з умовами якого відповідачка отримала 15000 грн. кредиту строком на 100 днів з остаточною датою повернення кредиту – 17.07.2023 р. Кредитні кошти були перераховані Відповідачці на картковий рахунок НОМЕР_1 (а.с.16). 
Для отримання кредитних коштів Відповідачка здійснила заповнення заяви на отримання кредиту на Веб-сайті Кредитодавця (а.с.14-15). Після прийняття рішення надати кредит Відповідачу, Товариство надіслало в Особистий кабінет Відповідача проєкт Кредитного договору (оферта).
Відповідачка, ознайомившись з умовами кредитування визначеними в проєкті договору, підтвердила його підписання (акцепт).
Для підписання договору інформаційно-комунікаційна система надіслала Відповідачці одноразовий ідентифікатор із кодом для підписання договору, отриманий код Відповідачка використала для підписання відповіді про прийняття пропозиції Кредитодавця щодо укладення Договору про споживчий кредит. 
Тобто, укладаючи Кредитний договір Відповідач та Кредитодавець уклали договір у вигляді електронного документа у відповідності до ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та ст. 6, 7, 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».
Відповідачка підписала Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а.с.13). Таким чином, договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс - повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ Мілоан та Відповідачем не був би укладений. 
Після чого, укладений Кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті Відповідачки, якій в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов п. 2.1 Кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти зареєстрованої Відповідачем в Особистому кабінеті та визначеної в Кредитному договорі, що підтверджується Платіжним дорученням на користь Відповідача від Кредитодавця (а.с.16).
Умовами Договору про споживчий кредит передбачено, що пільговий період складає 10 днів, та застосовується процентна ставка 1,05% річних від фактичного залишку кредиту за кожень день строку користування кредитом протягом пільгового періоду, що становить 1575 грн. (п.1.5.2), поточний період складає 90 днів та застосовується процентна ставка 3% від фактичного залишкукредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (п.1.5.3 Договору).
Згідно п.1.5.1 Договору комісія за надання кредиту становить 1050 грн., що становить 7% від суми кредиту.
Таким чином, умовами договору визначений сталий розмір відсотків, що є платою за користування Позичальником кредитними коштами, який становить 42075 грн., що також підтверджується Витягом з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимог 102-МЛ/Т від 27.07.2023 р. (а.с.33) та цей розмір відсотків заявлений у позовних вимогах. А тому суд вважає що немає потреби надавати, як доказ, розрахунок заборгованості здійснений первісним кредитором за кредитним договором, оскільки при укладенні Договору Відповідачка була ознайомлена з вартістю кредиту. 
Зазначаючи у відзиві, що позивач надав підтвердження надіслання відповідачу претензії №22907902/148 від 04.12.2025, однак не надав суду жодного доказу надсилання такого письмового повідомлення відповідачу засобами поштового зв`язку або в її електронний кабінет чи на її електронну пошту, а також підтвердження про отримання відповідачем такого повідомлення, представник Відповідача посилається на ч.2 ст.517 ЦК України якою передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Отже, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків (за змістом наведених положень Закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним). Однак Відповідачка, всупереч викладеним твердженням не здійснювала оплату кредиту ні первісному кредитору ні Позивачеві, що свідчить про умисне невиконання умов договору.
Відповідачка в порушення умов Договору не здійснювала погашення кредитних коштів, у результаті чого станом на дату звернення з даним позовом до суду має заборгованість 58125 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 15000 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків - 42075 грн., прострочена заборгованість за комісією – 1050 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку (а.с.18).
27.07.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги №102-МЛ/Т (а.с.19-23), відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги, та у відповідності до статті 512 Цивільного кодексу України Позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб визначених в реєстрі боржників включно з правом вимоги, у тому числі і до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 101061635 від 08.04.2023 року у розмірі 58125 грн. 
Як вбачається з матеріалів справи, Відповідачка була обізнана про зміну кредитора, про що свідчить копія претензії від 04.12.2025 року (а.с.34), однак заборгованість залишилась непогашеною. 
Щодо посилання представника Відповідача на п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України згідно якого позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення - слід зазначити, що Позивачем не здійснювалось нарахування неустойки, а лише проценти за користування кредитом, визначені договором та комісія за надання кредитом.
Приймаючи рішення, суд керується наступним.
Відповідно ст.ст.525, 526, 527, 530, 625 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок; якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, що передбачено ст.1054 ч.1 ЦК України.
Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Таким чином, зваживши у сукупності надані позивачем докази по справі, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не виконує взятих на себе зобов`язань, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем підтверджено сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн.
Крім цього, позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. 
Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18.
Згідно ч.4 ст. 263 ЦПУ України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Однак, представником позивача не надано належних та допустимих доказів в підтвердження сплати позивачем коштів в розмірі 8000 грн на оплату правових послуг адвоката, зокрема, не надано відповідної квитанції, платіжного доручення чи будь-якого розрахункового документу, що зареєстрований у встановленому порядку.
З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, щодо відмови позивачу у задоволення вимог про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу за недоведеністю.
Керуючись ст.ст.525-527, 530, 625, 1049, 1054, 1077 ЦК України, ст.ст.141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ: 
Позов ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" 58125 грн. заборгованості за кредитним договором №101061635 від 08.04.2023 р., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 15000 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків - 42075 грн., прострочена заборгованість за комісією - 1050 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" судовий збір в розмірі 2422,4 грн.
Відмовити ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" у задоволені вимог про стягнення з ОСОБА_1 судових витрат на правову допомогу у розмірі 8000 грн. за недоведеністю.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення. 
Сторони у справі: 
позивач - позивач - ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ КАПІТАЛ" код ЄДРПОУ 35234236, місцезнаходження юридичної особи: 79029, м.Львів, вул.Смаль-Стоцького,1 корпус 28, IBAN НОМЕР_2 , в АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", МФО 300614;
відповідач – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер3407610069, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя       Альона Терновенко