ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
25.03.2026	Справа № 910/15990/25	
Господарський суд міста Києва в складі: головуючого судді Г.П. Бондаренко-Легких, розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін справу №910/15990/25.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1)
До Українського державного університету імені Михайла Драгоманова (01601, м. Київ, вул. Пирогова, буд.9)
про стягнення 37 650, 19 грн 
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Українського державного університету імені Михайла Драгоманова про стягнення 37 650, 19 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем власних зобов`язань за договором постачання природного газу №25-8193/24-БО-Т від 10.01.2025 в частині здійснення своєчасної та повної оплати за поставлений позивачем природний газ у січні-квітні 2025 року.
З огляду на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача 37 650, 19 грн, з яких: 32 044, 21 грн - основний борг; 4 642, 52 грн - пеня; 449, 27 грн - 3% річних; 514, 19 грн - інфляційні втрати.
05.01.2026 Господарський суд міста Києва, дослідивши матеріали позовної заяви, залишив її без руху, про що постановив відповідну ухвалу та встановив позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали від 05.01.2026 для усунення недоліків позовної заяви.
07.01.2026 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.
15.01.2026 суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, в якій вирішив розгляд справи №910/15990/25 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
19.01.2026 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява, в якій позивач повідомив суд, що відповідач погасив суму основного боргу.
Згідно з частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
Згідно частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Відповідно до частини 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -
ВСТАНОВИВ:
І. Фактичні обставини, встановлені судом.
10.01.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», як постачальником (позивач) та Українським державним університетом імені Михайла Драгоманова, як споживачем (відповідач) укладено договір постачання природного газу №25-8193/24-БО-Т (надалі - Договір).
Даний Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підписів печаткою (за наявності) та діє в частині поставки газу до 30 квітня 2025 року (включно), а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення Договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до Договору (пункт 13.1. Договору).
Згідно пункту 1.1. Договору, постачальник зобов`язується поставити споживачу природний газ за ДК 021:2015 код 09120000-6 «Газове паливо» (природний газ), а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.
Згідно пункту 4.1. Договору, ціна природного газу за 1000 куб. м з ПДВ - 16 390, 00 грн. Всього ціна за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 17 052, 60 грн.
У відповідності до пункту 4.3. Договору в редакції додаткової угоди №2 від 05.06.2025, загальна вартість цього Договору становить 104 693, 05 грн.
Відповідно до пункту 2.1. Договору в редакції додаткової угоди №2 від 05.06.2025, постачальник передає споживачу на умовах цього Договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з січня 2025 по 30.04.2025 року (включно), в кількості 6.13942 тис.куб.м., в тому числі по місяцям:
- січень 2025: 1.25215;
- лютий 2025: 2.88422;
- березень 2025: 1.87914;
- квітень 2025: 0.12391.
Пунктом 3.5. Договору встановлено, що приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу:
- споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 5-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акта надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий розрахунковий період, що складений між оператором(ами) ГРМ та/або оператором ГТС та споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС та Кодексу ГРМ;
- споживач протягом 2-х робочих днів з дати одержання акта зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання.
Сторони Договору підписали акти приймання-передачі природного газу, якими засвідчили, що позивач поставив, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 104 693, 05 грн, а саме:
- акт за січень 2025 року від 12.02.2025 на суму 21 352, 42 грн;
- акт за лютий 2025 року від 11.03.2025 на суму 49 183, 44 грн;
- акт за березень 2025 року від 11.04.2025 на суму 32 044, 21 грн;
- акт за квітень 2025 року від 12.05.2025 на суму 2 112, 98 грн.
Відповідно до пункту 5.1. Договору, оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:
(1) 70% вартості фактично переданого відповідно до акта приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу;
(2) остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акта приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період.
Відповідач у свою чергу, 04.03.2025, 10.04.2025, 11.07.2025 здійснив оплату на загальну суму 72 648, 84 грн.
Згідно пункту 5.4. Договору, у разі наявності заборгованості за минулі періоди та/або заборгованості зі сплати пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних та судового збору сторони погоджуються, що грошова сума, яка надійшла від споживача, погашає вимоги постачальника у такій черговості незалежно від призначення платежу, визначеного споживачем: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати постачальника, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу - сплачуються інфляційні нарахування, відсотки річних, пені, штраф; 3) у третю - погашається основна сума заборгованості за використаний природний газ та компенсація вартості робіт, пов`язаних з припиненням (обмеженням) газопостачання споживачу.
Пунктом 7.2. Договору встановлено, що у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно з пунктом 5.1. та/або строків оплати за пунктом 8.4. цього Договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.
Відтак, позивач звернувся до суду з даним позовом в якому просить стягнути з відповідача неоплачену суму за поставлений природний газ у розмірі 32 044, 21 грн, а також додатково 4 642, 52 грн пені, 449, 27 грн 3% річних, 514, 19 грн інфляційних втрат.
Однак, заявою від 19.01.2026 позивач повідомив суд про погашення відповідачем основного боргу у розмірі 32 044, 21 грн.
III. Доводи позивача щодо суті позовних вимог.
Позивач здійснив поставку природного газу в об`ємі та за період узгоджений у договорі №25-8193/24-БО-Т від 10.01.2025 у загальному розмірі 104 693, 05 грн, відповідач здійснив оплату на загальну сума 72 648, 84 грн.
Відтак, позивач просить стягнути з відповідача несплачену суму та додатково пеню, 3% річних, інфляційні втрати. 
IV. Обґрунтування вирішення спору за наявними матеріалами справи.
Суд констатує, що відповідач в силу приписів частини 6, 7 статті 6, пункту 2 частини 6, частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 17, 37, 42 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомуційної системи, затверджено рішенням Вищої ради правосуддя № 1845/0/15-21 від 17.08.2021 та згідно пункту 41 постанови Верховного Суду від 30.08.2022 по справі №459/3660/21 належним чином повідомлений про розгляд даної справи та можливість подати відзив на позовну заяву, що підтверджується повідомлення про доставку процесуального документу, а саме ухвали від 15.01.2026 (про відкриття провадження у справі) до електронного кабінету Українського державного університету імені Михайла Драгоманова (відповідач), яке міститься в матеріалах справи.
Так, ухвалу від 15.01.2026 відповідач отримав 15.01.2026 о 20:54.
Тому, в силу приписів абзацу 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України вважається, що відповідач отримав ухвалу суду від 15.01.2026 - 16.01.2026.
Однак, правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.
Приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи №910/15990/25, втім відзив або заяву про продовження/поновлення строку для його подання до суду не подав впродовж розумного строку, а відтак, відповідач не скористався наданим йому правом на подання відзиву, з огляду на що суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.
V. Оцінка судом доказів та висновки суду.
З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:
- чи підтверджується наявними у матеріалах справи доказами поставка позивачем природного газу в об`ємі та строк передбачений умовами договору №25-8193/24-БО-Т від 10.01.2025?
- чи був порушений відповідачем обов`язок щодо повної та своєчасної оплати за отриманий від позивача природний газ за договором №25-8193/24-БО-Т від 10.01.2025?
- чи правомірно позивач нарахував пеню, 3% річних, інфляційні втрати відповідачу?
- чи обґрунтовано позивачем розрахунок сум, що підлягають стягненню?
- чи підлягають позовні вимоги задоволенню та в якій частині?
Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
(1) Щодо основного боргу.
За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін (частина 1, 2 стаття 714 Цивільного кодексу України).
За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина 1 стаття 655 Цивільного кодексу України).
Постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором (пункт 2 Розділ ІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 (надалі - Правила №2496)).
Як підтверджено матеріалами справи, 10.01.2025 між сторонами укладено договір постачання природного газу №25-8193/24-БО-Т, за умовами якого позивач зобов`язується поставити відповідачу природний газ за ДК 021:2015 код 09120000-6 «Газове паливо» (природний газ), а відповідач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах договору.
Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (частина 1 стаття 632 Цивільного кодексу України).
Сторони узгодили, що ціна договору становить 104 693, 05 грн (пункт 4.1.).
Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (частина 1 стаття 662 Цивільного кодексу України).
Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (стаття 663 Цивільного кодексу України).
Згідно умов договору №25-8193/24-БО-Т від 10.01.2025 позивач мав у період з січня по 30.04.2025 включно поставити відповідачу природний газу у загальній кількості 6.13942 тис.куб.м., а саме: (1) січень 2025 - 1.25215; (2) лютий 2025 - 2.88422; (3) березень 2025 - 1.87914; (4) квітень 2025 - 0.12391. Крім того, умовами договору передбачено, що ціна природного газу за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 17 052, 60 грн (пункт 2.1., 4.1.).
Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар (пункт 1 частина 1 стаття 664 Цивільного кодексу України).
Сторони на виконання умов пункту 3.5. договору №25-8193/24-БО-Т від 10.01.2025 підписали: (1) акт за січень 2025 року від 12.02.2025 на суму 21 352, 42 грн; (2) акт за лютий 2025 року від 11.03.2025 на суму 49 183, 44 грн; (3) акт за березень 2025 року від 11.04.2025 на суму 32 044, 21 грн; (4) акт за квітень 2025 року від 12.05.2025 на суму 2 112, 98 грн.
Вищезазначені акти підписані зі сторони відповідача без заперечень та зауважень, а відтак засвідчують належне виконання позивачем власних зобов`язань перед відповідачем щодо поставки природного газу в обумовленому об`ємі та в узгоджений період.
Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (частина 1 стаття 691 Цивільного кодексу України). 
Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (частина 1 стаття 692 Цивільного кодексу України). 
Розрахунки споживача за поставлений природний газ здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору постачання природного газу (пункт 12 Розділ ІІ Правил №2496).
Пунктом 5.1. договору №25-8193/24-БО-Т від 10.01.2025 встановлено, що оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: (1) 70% вартості фактично переданого відповідно до акта приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу; (2) остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акта приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідач здійснив оплату за поставлений природний газ за актом від 12.02.2025 (за січень 2025) та від 11.03.2025 (за лютий 2025) у строк встановлений договором (04.03.2025, 10.04.2025).
11.07.2025 відповідач здійснив оплату у розмірі 2 112, 98 грн, з призначенням платежу: «…за квітень 2025…».
Однак, позивач зазначає, що здійснений відповідачем платіж 11.07.2025 зарахував на підставі пункту 5.4. договору №25-8193/24-БО-Т від 10.01.2025 у часткове погашення заборгованості за актом від 11.04.2025 (за березень 2025).
В заяві від 19.01.2026 позивач повідомив суд, що відповідач погасив заявлену до стягнення заборгованість у розмірі 32 044, 21 грн платежем на суму 27194, 13 грн та від 11.12.2025 на суму 4850, 08 грн, про що позивачем долучено відповідні докази.
Тобто, відповідач до відкриття провадження у даній справі погасив перед позивачем наявну заборгованість за поставлений газ, про що позивач повідомив суду після відкриття провадження.
Відтак, оскільки відповідач погасив перед позивачем в повному обсязі основний борг до відкриття провадження у справі, то предмет спору щодо стягнення 32 044, 21 грн перестав існувати на момент звернення позивача до суду, що свідчить про те, що права та інтереси позивача у справі на момент відкриття провадження у справі не були порушені в частині сплати основного боргу.
Вказані обставини, а саме відсутність порушених прав позивача щодо сплати відповідачем основного боргу у розмірі 32 044, 21 грн на момент відкриття провадження у справі, є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. 
(2) Щодо пені.
Позивач просить стягнути з відповідача пеню за прострочення здійснення вчасної оплати за актом від 11.04.2025 (за березень 2025) у розмірі 4 396, 66 грн за період з 16.05.2025 по 31.10.2025; за актом від 12.05.2025 (за квітень 2025) у розмірі 245, 86 грн за період з 17.06.2025 по 31.10.2025; в загальному розмірі 4 642, 52 грн.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пункт 3 частина 1 стаття 611 Цивільного кодексу України).
Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків (частина 1 статті 624 Цивільного кодексу України).
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина 1 статті 549 Цивільного кодексу України).
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені (частина 3 статті 549 Цивільного кодексу України).
Із змісту частини 1 статті 546, частини 1 статті 547 Цивільного кодексу України слідує, що неустойка є одним із видів забезпечення виконання зобов`язання, щодо якого правочин вчиняється у письмовій формі.
Платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 1 та 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»).
У пункті 7.2. договору №25-8193/24-БО-Т від 10.01.2025 сторони узгодили, що у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно з пунктом 5.1., відповідач зобов`язується сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.
Судом вище встановлений факт прострочення відповідачем здійснення вчасної оплати за отриманий природний газ за договором №25-8193/24-БО-Т від 10.01.2025. 
Суд здійснивши перевірку наданих позивачем розрахунків пені щодо двох вищезазначених акті та з урахуванням часткової оплати по акту від 11.04.2025 зазначає, що розрахунки є арифметично правильними, боргові періоди визначені правильно.
Відтак, вимоги позивача у частині стягнення пені підлягають задоволенню.
(3) Щодо 3% річних та інфляційних втрат.
Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 425, 48 грн та інфляційні втрати у розмірі 497, 33 грн за актом від 11.04.2025 (за березень 2025); 3% річних у розмірі 23, 79 грн та інфляційні втрати у розмірі 16, 86 грн за актом від 12.05.2025 (за квітень 2025); в загальному розмірі 449, 27 грн 3% річних та 514, 19 грн інфляційні втрати.
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (частина 1 статті 625 Цивільного кодексу України).
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.04.2020 у справі №910/4590/19 зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3 % річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2 стаття 625 Цивільного кодексу України).
Передбачене частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №464/3790/16-ц).
Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі №703/2718/16-ц та від 19.06.2019 у справі №646/14523/15-ц).
Таким чином, у статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Отже, позивач наділений правом здійснювати нарахування відповідачу 3% річних і інфляційні втрати за несвоєчасне виконання останнім грошового зобов`язання.
Суд здійснивши перевірку наданих позивачем розрахунків 3% річних і інфляційних втрат щодо двох вищезазначених актів та з урахуванням часткової оплати по акту від 11.04.2025 зазначає, що розрахунки є арифметично правильними та боргові періоди визначені правильно.
Відтак, вимоги позивача у частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню.
VI. Розподіл судових витрат.
Судовий збір покладається, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Заяв та клопотань щодо розподілу інших судових витрат від позивача не надходило.
На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 73-77, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:

1.У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» до Українського державного університету імені Михайла Драгоманова про стягнення 37 650, 19 грн в частині основного боргу у розмірі 32 044, 21 грн. відмовити.
2. В іншій частині позовні вимоги задовольнити.
3. Стягнути з Українського державного університету імені Михайла Драгоманова (01601, м. Київ, вул. Пирогова, буд. 9; ідентифікаційний код: 44807628) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1; ідентифікаційний код: 42399676) пеню у розмірі 4 642 (чотири тисячі шістсот сорок дві) грн 52 коп., 3% річних у розмірі 449 (чотириста сорок дев`ять) грн 27 коп., інфляційні втрати у розмірі 514 (п`ятсот чотирнадцять) грн 19 коп. та судовий збір у розмірі 363,36 (триста шістдесят три) грн 36 коп.
4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя   Г.П. Бондаренко - Легких