Справа № 536/3054/25
Провадження № 2-о/536/21/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:
Головуючого судді – Колотієвського О.О.,
за участю секретаря судового засідання – Коваль В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Марченко Наталія Анатоліївна про встановлення факту, що має юридичне значення – 

ВСТАНОВИВ:

Заява обґрунтована зокрема тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є пасинком і вітчимом один відносно одного.
Вітчим і його пасинок не належать до першого чи другого ступенів споріднення, оскільки вони не мають спільного біологічного походження, хоча й проживали разом і є членами сім`ї. Незважаючи на відсутність кровного споріднення, вітчим і пасинок є учасниками сімейних відносин, особливо згідно із Сімейним кодексом України.
Таким чином, будь які документи, що підтверджують родинні зв`язки та факт проживання однією сім`єю, відсутні.
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно.
У встановлений законом порядок, після смерті ОСОБА_2 , заявник звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.
Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 пасинку - ОСОБА_1 відмовлено та надане роз`яснення про необхідність вирішення в судовому порядку питання про встановленні факту проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Таким чином, у зв`язку з цим, виникла необхідність встановити факт проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Так, відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 26.04.1980р. в графі мати ОСОБА_1 значиться ОСОБА_3 .
Згідно з свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_2 від 18 липня 1997р. між матір`ю заявника ОСОБА_3 зареєстровано шлюб з ОСОБА_2 . 
З того часу заявник – ОСОБА_1 , його мати – після одруження ОСОБА_4 та вітчим ОСОБА_2 проживали однією сім`єю.
Після одруження ОСОБА_1 у 1999 році, останній через декілька років почав проживати окремо вже зі своєю родиною, однак підтримував родинні відносини з батьками.
Однак, на початку 2019 року матір заявника – ОСОБА_4 захворіла на онкозахворювання, тому заявник – ОСОБА_1 , з метою здійснення постійного догляду за хворою матір`ю, з 25 травня 2019 року переїхав зі своєю родиною проживати до своїх батьків, за адресою їх проживання, а саме: АДРЕСА_1 .
У подальшому, згідно зі свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 від 08.01.2020 року, мама заявника - ОСОБА_4 померла. Вітчим важко пережив втрату дружини, тому заявник продовжив проживати зі своєю дружиною разом з вітчимом за однією адресою.
Під час спільного проживання, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , починаючи з 2019 року, вели спільне господарство, робили дрібні ремонтні роботи в будинку, на подвір`ї, утримували птицю та іншу худобу. 
Після початку військової агресії рф і початком перебоїв з електричною енергією, заявник придбавав необхідні засоби для забезпечення будинку безперебійним електропостачанням. Усі витрати, пов`язані з похованням ОСОБА_2 заявник взяв на себе.
Спільне проживання однією сім`єю з померлим з початку 2019 року по день його смерті — ІНФОРМАЦІЯ_1 можуть підтвердити свідки.
Також зазначив, що наразі він є єдиним спадкоємцем, який звернувся із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що підтверджується повідомленням Про неможливість оформлення спадкових прав по спадковій справі № 116/2025, виданим приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Марченко Наталією Анатоліївною.
З урахуванням вказаного просив суд ухвалити рішення, яким встановити факт спільного проживання однією сім`єю — ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 25.05.2019 р. по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У судовому засіданні заявник та його представник підтримали подану заяву, просили задовольнити.
Приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Марченко Н.О. у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду заяви повідомлена належним чином.
Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
У частині першій статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частин першої, другої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно.
Померлий ОСОБА_2 та матір заявника ОСОБА_5 перебували у шлюбі, який зареєстровано 18.07.1997 року у Палаці шлюбів м. Кременчук, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 видане 18.07.1997 року.
ІНФОРМАЦІЯ_4 мати заявника ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 08.01.2020 року. Згідно довідки № 4 до форми № 106/0, причина смерті ОСОБА_4 – злоякісне новоутворення бронхів та легенів.
Таким чином встановлено, що заявник є пасинком померлого ОСОБА_2 .
Згідно матеріалів справи, у встановлений законом порядок, після смерті ОСОБА_2 , заявник звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.
Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 пасинку - ОСОБА_1 відмовлено та надане роз`яснення про необхідність вирішення в судовому порядку питання про встановленні факту проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 СК України, Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які пільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Суд зазначає, що згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Із показань допитаної у судовому засіданні ОСОБА_6 , яка є сусідкою померлого, що проживав за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що заявник проживав за вищевказаною аресою, разом із померлим та матір`ю з 2019 року. ОСОБА_1 переїхав до матері та вітчима разом зі своєю сім`єю та проживають до цього часу.
Свідок ОСОБА_7 , яка є сусідкою померлого вказала, що померлий був вітчимом ОСОБА_1 . ОСОБА_2 перебував у шлюбі із матір`ю заявника з 18.07.1997 року. ОСОБА_1 разом із дружиною переїхали до матері та вітчима за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки ОСОБА_4 захворіла на онкологічну хворобу та потребувала догляду. Після її смерті у 2020 році, ОСОБА_1 залишився разом із дружиною проживати із ОСОБА_2 .
Також з досліджених судом письмових доказів встановлено, що ОСОБА_1 : зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 10.08.2016 року.
Водночас, квитанцією в матеріалах справах підтверджується, що усі питання, пов`язані з похованням ОСОБА_2 вирішувались ОСОБА_1 .
У відповідності до положення ч.1 та ч.2 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.
Відповідно до ст.1261та ст.1262 ЦК Україниу першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Згідно довідки приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Марченко Наталії від 11.03.2026 року № 126/02-14, спадкова справа № 116/2025 року після померлого ОСОБА_2 заведена 18.11.2025 року за заявою ОСОБА_1 та інформація про складені заповіти та спадкові договори відсутні, заяв від інших спадкоємців та кредиторів спадкодавця нотаріусу не надходило.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.21 Постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності ЦК України.
Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Суд зазначає, що відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Оцінюючи встановлені у судовому засіданні обставини письмові докази, фототаблиці та покази свідків у їх сукупності, суд вважає, що заявником доведено обставини, на які він посилається у заяві про встановлення факту. 
Беручи до уваги покази свідків та матеріали справи, суд доходить висновку про достовіність доказів, які підтверджують спільне проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини піся смерті останнього, тобто з травня 2019 року.
Враховуючи, що заявником доведено спільне проживання із померлим, пов`язаність спільним побутом, наявності взаємних прав та обов`язків, не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, суд доходить висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.4, 5, 10- 13, 76-81, 89, 141, 264-265, 315-319 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Марченко Наталія Анатоліївна про встановлення факту, що має юридичне значення – задовольнити.
Встановити факт спільного проживання однією сім`єю — ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 25.05.2019 р. по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя	О. О. Колотієвський