СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року м. Харків Справа № 917/1726/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А. , суддя Россолов В.В.,

при секретарі судового засідання , Погребняк А. М .,
за участі представників сторін, 
відповідача, Метенко Т. І. ,
позивача, Жирний О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу АТ "Укртрансгаз", за вх. №2598 п/1 на рішення господарського суду Полтавської області від 18.11.25 ( суддя Тимощенко О. М . ) у справі №917/1726/25
за позовною заявою Акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ, 
до Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія", м. Полтава, 
про стягнення 257 610, 88 грн заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" в якому просила стягнути заборгованості у розмірі 257 610,88 грн за договором №1512000890 транспортування природного газу від 17.12.2015 року, яка виникла за період - квітень 2017 року, за перевищення обсягів замовленої потужності.
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 09.09.2025 року позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 18.11.25 у справі №917/1726/25 відмовлено у задоволені позову .
Не погодившись з ухваленим судом першої інстанції судовим рішенням , апелянт (акціонерне товариство «Укртрансгаз» ) звернувся до Східного апеляційного господарського суду зі скаргою в якій просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 18.11.2025 у справі № 917/1726/25 та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
Вважає, що рішення у справі прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без урахування усіх обставин справи. Зокрема посилається, що для визначення застосування потужності понад рівень визначений у Додатку № 1 до договору, суду належало співставити всього дві цифри, зокрема обсяг замовленої потужності на точку виходу – 12 000 тис.куб та обсяг фактично поданого газу на точку входу -12 558 265 куб. 
Крім того, суд не встановив який вплив на правовідносини сторін мало обставини того, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.04.2017 р. у справі №826/5621/17 було зупинено дію постанови НКРЕКП від 28.03.2017 р. № 348 «Про встановлення тарифів на послуги транспортування природного газу для споживачів України для точок входу і точок виходу для ПАТ «Укртрансгаз». Про те зазначена обставина вплинула на не оформлення звіту, як і на дотримання положень п.8.4. Договору в цілому, які у даному випадку, до спірних відносин застосуванню не підлягають, адже тариф на послуги зупинено раніше, ніж сторони мали приступити до виконання умов п.8.4. Договору. Відповідно були відсутні підстави для складання звіту та розрахунку додаткової плати за перевищену потужність саме у наступному за звітним періодом ( квітень 2017), тобто у травні 2017 р. 
Для розгляду справи шляхом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.12.2025 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Укртрансгаз", за вх. №2598 п/1 на рішення господарського суду Полтавської області від 18.11.25 у справі №917/1726/25, встановлено учасникам справи строк до 26.12.2025 включно для подання відзивів на апеляційну скаргу з доказами їх надсилання (доданих до них документів) іншим учасникам справи, витребувано матеріали оскарження №917/1726/25 з Господарського суду Полтавської області
24.12.2025 р. через систему Електронний суд від відповідача по справі надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просять рішення по справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Повністю погоджуються з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Наполягають, що обов`язок відповідача щодо оплати наданих позивачем послуг зумовлюється та випливає виключно з умов попереднього виконання Оператором зобов`язань щодо складання та надсилання акту наданих послуг, звіту про використання замовленої потужності та рахунку на оплату додаткових послуг, як то зазначено ч.2 ст.526 Цивільного кодексу України та п.8.4 та п.11.2 Договору. Позивачем свої зобов`язання виконані не були, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
Відповідно до приписів частини 1 статті 273 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.
24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану було продовжено
Відповідно до наказу Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2022 №03 «Про встановлення особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану» встановлено особливий режим роботи Східного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану з 01.04.2022 та запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема:
- тимчасово зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу до усунення обставин, які в умовах воєнної агресії проти України зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду;
- запроваджено з 01.04.2022 роботу Східного апеляційного господарського суду у віддаленому режимі. Режим роботи суду може бути змінений з урахуванням об`єктивних обставин загострення збройної агресії (у тому числі ведення бойових дій) на адміністративно-територіальній одиниці місця розташування суду;
- рекомендовано учасникам судових справ утриматись від відвідування суду, свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: inbox@eag.court.gov.ua;
- забезпечено приймання та опрацювання вхідної кореспонденції, що надходить до суду засобами електронного зв`язку. У разі відсутності об`єктивної можливості дотримання приписів процесуального законодавства та Положення про автоматизовану систему документообігу суду, відповідні дії здійснювати після усунення обставин, що зумовили таку неможливість.
Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.
При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.
На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений вийти за межі строку встановленого ст.273 ГПК України.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.01.2026 р. розгляд справи призначено на 12.02.2026 р.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.02.2026 у судовому засіданні оголошувалася перерва до 26.02.2026 р.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.02.2026 р. у судовому засіданні оголошувалася перерва до 16.03.2026 р.
У судових засіданнях приймали участь представники позивача та відповідача. які підтримали свої вимоги та заперечення.
Відповідно до приписів статті 269 Господарського процесуального кодексу України, Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. ( ч.1 ст.270 ГПК України)
Заслухавши доповідь головуючого по справі ( суддю доповідача), дослідивши обставини справи, апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, які приймали участь у судових засіданнях, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія зазначає наступне. 
Судом першої інстанції встановлено наступні обставини справи 
17.12.2015 року між АТ "Укртрансгаз" (далі - позивач, оператор) та Спільним підприємством "Полтавська газонафтова компанія" (далі - відповідач, замовник) було укладено договір №1512000890 транспортування природного газу (далі - договір, а. с. 8 - 13), відповідно до пункту 2.1. якого оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу (далі - послуги) на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг.
Послуги надаються на умовах, визначених у кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором (пункт 2.2. договору).
Пунктом 2.3 договору сторони узгодили послуги, які можуть бути надані замовнику за цим договором: послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності); послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування); послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування).
Відповідно до пункту 2.4. договору обсяг послуг, що надаються за цим договором, визначається підписанням додатка 1 (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування) до цього договору.
Приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюється відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи, затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2493 (далі - Кодекс) (пункт 2.5 договору).
Відповідно до пункту 2.6. договору замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі.
Згідно з пунктом 2.7. договору оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів.
Додатки 1, 2, 3 є невід`ємними частинами договору (пункт 2.8. договору).
Оператор зобов`язаний своєчасно надавати послуги належної якості (пункт 3.1 договору).
Пунктом 3.2 договору визначено, що оператор зокрема має право своєчасно отримувати від замовника плату за надані послуги.
Згідно з пунктом 4.1. договору замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг.
Відповідно до пункту 4.2. договору замовник має право отримувати від оператора послуги належної якості та в обумовлені цим договором строки.
Порядок комерційного обліку природного газу (у тому числі приладового) та перевірка комерційних вузлів обліку, а також порядок приймання-передачі природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи та визначення і перевірки параметрів якості в цих точках здійснюються сторонами відповідно до вимог кодексу та з урахуванням цього договору.
Пунктом 7.1. договору передбачено, що вартість послуг розраховується: 1) розподіл потужності - за тарифами, які встановлюються регулятором; 2) транспортування - за тарифами, які встановлюються регулятором; 3) балансування - за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом.
За умовами пункту 7.3. договору тарифи, передбачені пунктом 7.1. цього розділу, є обов`язковими для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо їх встановлення. Визначена на їх основі вартість послуг застосовується сторонами при розрахунках за послуги згідно з умовами цього договору.
У відповідності до положень пункту 8.1. договору величина договірної потужності замовника визначається згідно з величиною потужностей, визначених у додатку 1 до цього договору. Величина договірної потужності замовника визначається відповідно до розподілу потужності, який здійснюється в порядку, передбаченому положеннями Кодексу, та оформлюється додатком 1 до даного договору.
Згідно пункту 8.4. договору (в редакції додаткової угоди №1 від 30.12.2016 року) у випадку перевищення замовником розміру договірних потужностей у точках входу/виходу до/з газотранспортної системи за період газового місяця Замовник сплачує додаткову плату, яка розраховується за формулою, вказаною в договорі.
Тим же пунктом 8.4 договору (в редакції додаткової угоди №1 від 30.12.2016 року) визначено, що підставою для проведення розрахунку додаткової плати є дані, визначені оператором у звіті про використання договірної потужності, який надається замовнику до десятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу і містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей та рахунок на оплату. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем.
Розбіжності щодо вартості додаткової плати підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість додаткової плати за перевищення договірних потужностей, яку замовник зобов`язаний сплатити в строк, визначений пунктом 8.4 цього договору, визначається за даними оператора.
Послуги, які надаються за цим договором, за винятком послуг балансування, оформлюються оператором і замовником актами наданих послуг (п. 11.1. договору).
Пунктами 11.2. та 11.3. договору визначено, що оператор до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за звітним, направляє замовнику два примірники акта наданих послуг за газовий місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою оператора. Замовник протягом двох днів з дати одержання акта наданих послуг зобов`язується повернути оператору один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість послуг визначається за даними оператора.
Згідно з пунктом 11.5. договору оператор і замовник зобов`язується здійснювати звірку розрахунків щокварталу до двадцять п`ятого числа місяця, наступного за кварталом. Звірка розрахунків оформлюється сторонами актом звірки.
Відповідно до пункту 12.1. договору протягом всього строку отримання послуг замовник надає оператору та підтримує на належному рівні фінансове забезпечення відповідно до вимог Кодексу.
Згідно з пунктом 12.2. договору фінансове забезпечення щодо замовленої потужності надається у формах, визначених Кодексом, в сумі місячних зобов`язань на користь оператора.
Цей договір набирає чинності з дня його укладення на строк до 31.12.2022 умови, договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01.12.2015 року (пункт 17.1. договору в редакції додаткової угоди №2 від 25.04.2018 року).
За умовами 19.1-19.3 договору сторони обмінюються інформацією, що стосується надання послуг, відповідно до порядку і в строки, передбачені Кодексом (п.19.1). Будь-яке повідомлення, вимога, звіт або інша інформація, що мають бути надані за цим договором, повинні бути письмово оформлені і вважаються наданими, якщо їх надіслано на адреси вказані в цьому договорі, рекомендованим листом зі сплаченим поштовим збором, вручено кур`єром особисто уповноваженій особі сторони або у погоджених випадках направлено електронною поштою (п.19.2). Повідомлення, вимоги, звіти або інша інформація, надіслані або передані за допомогою засобів, зазначених у п.19.2 цього розділу, вважаються отриманими адресатом на дату їх отримання (п.19.3).
18.07.2019 року сторони уклали угоду про розірвання договору транспортування природного газу від 17.12.2015 року №1512000890 (далі угода від 18.07.2019 року), відповідно до якого оператор та замовник дійшли згоди з 01.03.2019 року розірвати договір транспортування природного газу від 17.12.2015 року №1512000890. З 01.03.2019 року зобов`язання сторін, що виникають із договору, припиняються, окрім фінансових зобов`язань, що виникли в період дії договору і сторони не вважають себе пов`язаними будь-якими правами та обов`язками цій частині.
Судом першої інстанції також було встановлено, що 28.03.2017 НКРЕКП прийнято Постанову №348, якою установлено Публічному акціонерному товариству "Укртрансгаз" тарифи на послуги транспортування природного газу для споживачів України для точок входу до газотранспортної системи та точок виходу з газотранспортної системи згідно з додатком (пункт 1).
Ця постанова набирає чинності з 01.04.2017, але не раніше дня, наступного за днем її опублікування в офіційному друкованому виданні - газеті "Урядовий кур`єр" (пункт 2).
Згідно з пунктом (рядком) 3 вказаного додатку вбачається, що для газовидобувних підприємств, які подають природний газ на точку входу до газотранспортної системи встановлено тариф для точок входу у розмірі 296,80 грн (без ПДВ) за 1000 куб.м на добу.
01.04.2017 Постанова НКРЕКП №348 від 28.03.2017 набрала чинності.
29.03.2017 між сторонами підписано та скріплено печатками додаток №1/1 до договору №1512000890 транспортування природного газу від 17.12.2015 року (а. с. 17).
Вказаним додатком сторони погодили гарантовану потужність у період з 01.04.2017 по 31.05.2017:
- в обсязі 210,000 тис.куб.м на добу на точці входу/виходу ПВВГ СОЮЗ СП ПГНК (підключення ГП "Гнатівське"), ЕІС-код точки входу/виходу 56ZIPPOL1004905Q;
- в обсязі 190,000 тис.куб.м на добу на точці входу/виходу УППНГ Єлізаветівська (МГ ЄДК Диканське ЛВУМГ), ЕІС-код точки входу/виходу 56ZIPPOL10063215.
Відповідно до Звіту про власний видобуток, транспортування та передачу природного газу СП "Полтавська газонафтова компанія" №4 від 05.05.2017; актів приймання-передачі природного газу за квітень 2017 року від 03.05.2017 року та звіту про транспортування газу по газотранспортній системі ПАТ "Укртрансгаз" в січні-квітні 2017 року позивач у квітні 2017 року прийняв на точці входу в газотранспортну систему від відповідача 12 558 265 куб.м. видобутого природного газу (а. с. 18 - 20).
20.04.2017 АТ "Укртрансгаз" склав рахунок №04-17-1512000890/Р/1 вартості замовленої (договірної) на квітень 2017 року потужності (12 000,000тис.м.3 ) на суму 4 273 920,00 грн (з ПДВ), який був направлений на адресу відповідача листом №5190/12 від 20.04.2017 року (а. с. 21).
Даний рахунок був оплачений відповідачем 25.04.2017 року, що не заперечується сторонами та підтверджується банківською випискою (а. с. 23).
Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач наполягає на тому, що у квітні 2017 року він надав відповідачу послуги з перевищення замовленої потужності. За підрахунком позивача розмір перевищення використаної потужності за кожну добу у відповідача загалом складає 723,301 тис.куб.м. Відповідно вартість такої послуги в обсязі 723,301 тис.куб.м з урахуванням затвердженого тарифу складає 257 610,88 грн, (723,301 тис.куб.м * 296,80 грн (тариф без ПДВ) = 214 675,74 грн (без ПДВ) + 42 935,14 (ПДВ 20%) = 257 610,88 грн.).
Позивач вказує, що для визначення обсягу використання потужності понад рівень, визначений у додатку 1 до Договору, враховуються дані фактичного використання потужності за кожну добу, при тому сумується обсяг використання потужності понад рівень саме по тим дням, де мало місце перевищення. Інформація відносно використання потужності за кожну добу вказана позивачем у таблиці №1 - "Розрахунок перевищення розміру фактично використаної потужності над замовленою (договірною) потужністю СП "Полтавська газонафтова компанія" за квітень 2017".
Як зазначено у позовній заяві, оскільки позивач прийняв на точці входу від відповідача обсяг видобутого природного газу без попередньої оплати, то в силу положень статті 538 Цивільного кодексу України зобов`язання здійснити оплату таких послуг у Відповідача виникають одночасно з наданням йому таких послуг (за фактом виконання зустрічного зобов`язання). При цьому момент прострочення виконання відповідачем зобов`язання здійснити оплату визначається саме з моменту початку надання послуг.
На переконання позивача, якщо послуга замовленої потужності стала оплатною лише з 01.04.2017 року у зв`язку із вступом в дію прийнятих тарифів, то зобов`язання відповідача сплатити вартість таких послуг, навіть на умовах попередньої оплати, не могли виникнути до дати набрання чинності тарифу. Водночас дата набрання чинності тарифу 01.04.2017 є датою виникнення зобов`язання здійснити оплату, однак 01.04.2017 припадає на вихідний день (01.04.2017 є субота, відповідно перший за ним робочий день - понеділок 03.04.2017).Таким чином грошове зобов`язання здійснити оплату підлягало виконанню 03.04.2017, тобто у перший робочий день за днем виникнення такого зобов`язання, що пов`язується з моментом набрання чинності тарифу 01.04.2017.
У зв`язку з несплатою відповідачем вартості додаткової плати за перевищення договірних потужностей за договором №1512000890 транспортування природного газу від 17.12.2015 року за квітень 2017 року, АТ "Укртрансгаз" звернулося до суду з позовом про стягнення з СП "Полтавська газонафтова компанія" 257 610,88 грн.
Як зазначалося вище, рішенням по справі у задоволенні позовних вимог було відмовлено.
Судова колегія не може погодитися з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступного.
Відповідно до приписів 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).
Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до приписів статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст. 903 ЦК України).
З матеріалів справи убачається, що 17.12.2015 р. між позивачем та відповідачем укладено договір транспортування природного газу № 1512000890 у формі Типового договору транспортування природного газу, затвердженого НКРЕКП, постановою від 30.09.2015 №2497.
Судова колегія зазначає, що поряд з наведеними нормами, що є загальними, які регулюють правовідносини з надання послуг та порядок виконання відповідних зобов`язань, спірні правовідносини між сторонами як суб`єктами ринку природного газу України також регулюються спеціальними нормами, якими регламентовані правовідносини, що виникають стосовно послуг у сфері функціонування газотранспортної системи України.
Зокрема, відносини між сторонами регулюються Кодексом ГТС, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2493, Законом України "Про ринок природного газу", нормативно-правовими актами Регулятора, чинним законодавством та укладеним договором.
За змістом п. 1 гл. 1 розд. VIII Кодексу ГТС одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування.
У відповідності до п. 9 гл. 1 розд. VIII Кодексу ГТС замовник послуг транспортування на підставі договору транспортування може замовити в оператора газотранспортної системи послуги, що є складовими послуги транспортування, зокрема, доступ до потужності в точці входу або виходу з газотранспортної системи. Замовлені величини розподілу потужності визначаються додатком до договору транспортування природного газу.
Потужність фізичної точки входу до газотранспортної системи, до якої підключена система газовидобувного підприємства, надається виключно газовидобувному підприємству на період не менше одного року. Розмір потужності, що надається газовидобувному підприємству, визначається в договорі на транспортування природного газу (п. 4 гл. 1 розд. IX Кодексу ГТС).
Судова колегія враховує, що договором транспортування природного газу, який має місце у даному випадку, є договір, укладений між оператором газотранспортної системи та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор газотранспортної системи надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору газотранспортної системи вартість отриманих послуг (послуги) (п. 5 гл. 1 розд. І Кодексу ГТС).
Отже, відповідач, уклавши договір, набув статус замовника послуг транспортування у спірних правовідносинах та на підставі договору одержав доступ до потужності ГТС, для постачання природного газу власного виробництва і отримана відповідачем послуга в силу умов договору є платною.
Здійснення господарської діяльності з видобутку природного газу відповідачем знаходиться у прямій залежності від доступу до газотранспортної системи позивача, до якої на точці входу подається видобутий природний газ для подальшого транспортування, відповідно використовується її потужність.
Так, за умовами договору та Кодексу ГТС розподіл потужності точки входу в газотранспортну систему здійснюється на платній основі шляхом надання відповідної послуги, без надання якої, відповідач не міг здійснювати постачання природного газу власного видобутку.
Судом першої інстанції встановлено, що 29.03.2017 між сторонами підписано та скріплено печатками Додаток 1/1 до Договору № 1512000890 транспортування природного газу від 17.12.2015 р. ( а.с.17)
Вказаним додатком сторони погодили гарантовану потужність у період з 01.04.2017 по 31.05.2017: 
- в обсязі 210 , 000 тис. куб на добу на точці входу/виходу ПВВГ СОЮЗ СП ПГНК (підключення ГП «Гнатівське», ЕІС-код точки входу/ виходу 56ZIPPOL10049050
- в обсязі 190,000 тис. куб на добу на точці входу/виходу УППНГ Єлізаветівське (МГЄДК Диканське ЛВУМГ), ЕІС-код точки входу/виходу 56ZIPPOL10063215
Відповідно до Звіту про власний видобуток, транспортування та передачу природного газу СП «Полтавська газонафтова компанія» № 4 від 05.05.2017 р., актів приймання-передачі природного газу за квітень 2017 р. від 03.05.2017 р. та звіту про транспортування газу по газотранспортній системі ПАТ «Укртрансгаз» в січні-квітні 2017 р. позивач у квітні 2017 року прийняв на точці входу в газотранспортну систему від відповідача 12 558 265 куб. м. видобутого природного газу ( а.с.18-20)
20.04.2017 р. АТ «Укртрансгаз» склав рахунок № 04-17-1512000890/Р/1 вартості замовленої ( договірної) на квітень 2017 р. потужності ( 12 000,000 тис. м. куб) на суму 4 273 920,00 грн ( з ПДВ), який був направлений на адресу відповідача листом № 5190/12 від 20.04.2017 ( а.с.21). Зазначений рахунок було оплачено відповідачем 25.04.2017 , що підтверджується банківською випискою ( а.с.23)
Обставини надання відповідачу замовленої ( гарантованої) потужності у квітні 2017 р. в межах рівня, визначеного у додатку 1/1 до Договору в обсязі 12 000 тис.куб.м., а також факт оплати її вартості в сумі 4 273 920 грн були встановлені у справі № 910/1878/20, за участю тих самих сторін і не потребують доведенню у цій справі, з огляду на приписи статті 75 Господарського процесуального кодексу України.
Таким чином, на точку входу відповідачем всього було подано природного газу в обсязі 12 558 265 куб.м. замість замовленої потужності на точку входу 12 000 тис.куб, яка визначена у додатку 1/1 до Договору.
Вказаним підтверджується, що відповідачем подано на точку входу природного газу більше, ніж на точці входу ним було замовлено потужності, а відтак відповідач використав потужності точки входу понад рівень, визначний у Додатку 1/1 до Договору, тобто з перевищенням.
Верховний Суд у постанові від 22.10.2021 у справі № 910/1878/20 за позовом СП «Полтавська газонафтова компанія» до АТ «Укртрансгаз» виснував: що за змістом норми статті 903 ЦК України, положень пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи ( який визначає одним із принципів доступу суб`єктів ринку природного газу до газотранспортної системи) , положень глави 2 розділу УШ цього Кодексу, положень Типового договору транспортування природного газу, що затверджений постановою Національної комісії , що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2497, а також з огляду на умови укладеного між сторонами договору надання послуг транспортування природного газу, зокрема і послуги замовленої ( гарантованої) потужності, здійснюються на умовах їх платності.
У цій же постанові Верховний Суд виклав також наступні висновки:
«Особливості визначення Договором порядку надання послуги замовленої (гарантованої потужності) в точках входу та виходу до /з газотранспортної системи ( пункт 2.3. Договору) полягає в особливості фіксування факту її передачі ( у відповідному обсязі), що здійснюється шляхом підписання сторонами додатку № 1 , який за умовами Договору є необхідним і достатнім доказом надання оператором замовнику вказаних послуги в узгодженому обсязі у відповідному газовому періоді ( п.2.4. договору) і не вимагає за умовами Договору додаткового оформлення передачі вказаної послуги, зокрема і шляхом оформлення акту наданих послуг замовленої потужності у відповідному газовому періоді за правилами пункту 11.1. Договору.
Отже особливості вказаної послуги у правовідносинах з транспортування природного газу полягає в тому, що її надання оператором і отримання замовником ( у вигляді доступу до використання) відбувається в один і той же момент – в момент вчинення правочину щодо узгодження сторонами обсягу цієї послуги на відповідний газовий період шляхом підписання додатку № 1 до договору з визначенням сторонами обсягами гарантованої ( замовленої) місячної потужності у відповідному газовому періоді ( п.2.3,2.4. Договору), що і засвідчує факт надання цієї послуги оператором, так і факт її отримання замовником, а відповідно обумовлює виникнення у замовника обов`язку , передбаченому в пункті 8.3. Договору , оплатити цю послугу на умовах та за правилами цього пункту Договору.
Крім того, у постанові від 29.01.2020 у справі № 916/922/19 Верховний Суд зазначив, що визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, а отже судам у розгляді справи належить досліджувати, крім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального руху такого товару ( обставин здійснення перевезення товару, поставленого за спірною видатковою накладною, обставини зберігання та використання цього товару в господарській діяльності покупця. У разі дефектів первинних документів та не визнання стороною факту постачання спірного товару сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару.
В даному випадку, позивачем у зв`язку з відсутністю оформленого акту наданих послуг, були надані інші документи, які свідчать про фактичні обставини надання послуг в частині розподілу потужності понад рівень, визначеного у додатку № 1 до договору. 
Верховний Суд у постанові від 22.10.2021 у справі №910/1878/20 (п. 8.20) вказав, що для підтвердження (доведеності) надання послуги замовленої (гарантованої) потужності достатньо додатку 1. Водночас, у п. 8.19 цієї постанови Верховний Суд зазначив, що надавач послуг позбавляється права та підстав вимагати їх оплати лише у тому випадку, якщо відсутні факти та докази надання відповідних послуг. 
При цьому, судова колегія звертає увагу, що ані положення договору, ані положення Кодексу ГТС, ані будь який нормативно-правовий акт не дають відповідачу право користуватись потужністю газотранспортної системи безкоштовно, тим більше, що така потужність ГТС надається відповідачу для забезпечення ведення ним власної господарської (підприємницької) діяльності.
Сам лише факт того, що позивачем не було направлено на адресу відповідача рахунок-фактуру та акт наданих послуг спірний період не може бути підставою для звільнення відповідача від обов`язку сплатити фактично отриманні від позивача послуги за договором, оскільки виникнення цього обов`язку не пов`язано з підписанням сторонами відповідного акту, а першочергово залежить від факту надання послуги.
Щодо дії тарифу для точок входу для газовидобувних підприємств у квітні 2017 року, затверджених постановою НКРЕКП від 28.03.2017 №348, колегія суддів зазначає, що умовами п. 7.1 договору визначено, що вартість послуг розподілу потужності розраховується за тарифами, які встановлюються НКРЕКП.
01.04.2017 набув чинності тариф на послуги розподілу потужності для точок входу відповідно до постанови НКРЕКП № 348 від 28.03.2017 "Про встановлення тарифів на послуги транспортування природного газу для споживачів України для точок входу і точок виходу для ПАТ "Укртрансгаз", який становив 296,80грн за 1000,00 куб. м на добу без ПДВ.
У подальшому дію постанови НКРЕКП від 28.03.2017 №348 було зупинено ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.04.2017 у справі №826/5621/17, яку було скасовано постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2020.
Крім цього, на підставі Постанови НКРЕКП №2001 від 21.12.2018 пункт 1 Постанови НКРЕКП №494 від 10.04.2017 виключено, а постанову НКРЕКП від 28.03.2017 №348 - визнано такою, що втратили чинність.
Постанова НКРЕКП №2001 від 21.12.2018 набрала чинності 01.01.2019.
З огляду на викладене, тариф, який був встановлений Постановою НКРЕКП №348 від 28.03.2017, діяв з 01.04.2017 до 27.04.2017 включно, у зв`язку з чим на момент спірних правовідносин вказана постанова в частині тарифу для точок входу у розмірі 296,80грн (без ПДВ) за 1000 куб.м на добу була чинною, що відповідачем не спростовано.
Позивачем заявлено до стягнення з відповідача заборгованість з оплати послуг за період з 01.04.2017 по 30.04.2017 в обсязі 723,301 тис.куб.м на суму 257 610,88 грн.
Проте судова колегія приходить до висновку, що за період з 28.04.2017 по 30.04.2017 позивач не мав права застосовувати тариф, який був встановлений Постановою НКРЕКП №348 від 28.03.2017, оскільки 27.04.2017 дію постанови НКРЕКП від 28.03.2017 №348 було зупинено ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №826/5621/17.
Зі Звіту про власний видобуток, транспортування та передачу природного газу СП «Полтавська газонафтова компанія» за квітень 2017 р. убачається, що за період з 01.04.2017 по 27.04.2017 відповідачем отримано послуги з розподілу потужності в обсязі 638,906 тис.куб.м, що дорівнює 243 582 , 36 грн. (разом з ПДВ) 
Факт подання відповідачем на точку входу природного газу у загальному обсязі 723,301 тис.куб.м у квітні 2017 року є свідченням розподілу потужності точки входу до газотранспортної системи та отримання відповідної платної послуги, а отже і виникнення грошових зобов`язань у відповідача здійснити оплату за послугу розподілу потужності.
Як зазначалося вище, за умови відсутності оформленого акту наданих послуг позивач надав до матеріалів справи інші докази, що свідчать про фактичні обставини надання послуг розподілу потужності.
Суд апеляційної інстанції у спірних правовідносинах також враховує суб`єктний склад учасників, зокрема те, що відповідач є газовидобувним підприємством, крім того, розподіл потужності здійснюється на точці входу до газотранспортної системи.
Відповідно до п. 4 гл. 1 розд. IX Кодексу ГТС потужність фізичної точки входу до газотранспортної системи, до якої підключена система газовидобувного підприємства, надається виключно газовидобувному підприємству.
Згідно з п. 14 гл. 1 розд. IX Кодексу ГТС у фізичних точках виходу до газорозподільних систем, у фізичних точках входу/виходу з/до газосховищ, у фізичних точках входу від газовидобувного підприємства, підключеного до газотранспортної системи, у фізичних точках виходу до прямого споживача, у фізичних точках входу від оператора LNG, підключеного до газотранспортної системи, надається лише гарантована потужність.
Відповідні положення Кодексу ГТС вказують на особливість розподілу потужності саме точки входу до газотранспортної системи від газовидобувного підприємства, яка полягає у тому, що у такій точці входу з`єднання має тільки газовидобувне підприємство, відповідно, претендувати на її потужність може лише такий суб`єкт, адже точка входу створювалася саме для забезпечення можливості здійснювати видобуток природного газу на відповідному родовищі і подавати його в газотранспортну систему.
Таким чином, у такій точці входу не може виникати конкурс на її потужність між іншими суб`єктами, відповідно, потужність такої точки входу розподіляється виключно газовидобувному підприємству, використання якої здійснюється на платній основі за чинним тарифом.
За умовами розділу XII договору, а також глави 2 "Фінансове забезпечення" розділу VIII Кодексу ГТС, всі грошові зобов`язання відповідача мають бути забезпечені, в тому числі шляхом здійснення попередньої оплати послуг в сумі місячних фінансових зобов`язань.
Згідно з ч. ч. 2 та 4 статті 538 Цивільного кодексу України при зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту. Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.
Виходячи з того, що позивач прийняв на точці входу від відповідача обсяг видобутого природного газу без попередньої оплати, то в силу вказаних положень статті 538 Цивільного кодексу України зобов`язання здійснити оплату таких послуг у відповідача виникають одночасно з наданням йому таких послуг (за фактом виконання зустрічного зобов`язання).
Таким чином у відповідача наявний обов`язку відповідача з оплати вартості послуги розподілу потужності за договором за квітень 2017 року в сумі 243 582,36 грн.
Що стосується доводів апеляційної скарги відповідача про відсутність заборгованості перед позивачем із посиланням на підписаний сторонами акт звірки взаємних розрахунків, колегія суддів зауважує наступне.
Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин.
Отже, сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.
Щодо посилання представника відповідача у судовому засіданні, яке відбулося 16.03.2026 р. на ту обставину, що позивачем пропущено строк позовної давності.
Відповідно до приписів статті 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. ( ст.257 ЦК України)
Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. ( ст.261 ЦК України)
Частиною 3 статті 267 Цивільного кодексу України унормовано, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. ( ч.4 ст.267 ЦК України)
В даному випадку, в матеріалах справи відсутня письмова заява відповідача про застосування строку позовної давності до спірних правовідносин.
Відповідно до приписів статті 275 Господарського процесуального кодексу України, Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Стаття 277 Господарського процесуального кодексу України визначає підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення
Так, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: не з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення по справі судом першої інстанції прийнято без урахування усіх обставин справи, у зв`язку з чим рішення по справі підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, а апеляційна скарга – частковому задоволенню.
Судові витрати по справі підлягають розподілу пропорційне задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу АТ "Укртрансгаз", за вх. №2598 п/1 на рішення господарського суду Полтавської області від 18.11.25 у справі №917/1726/25 – задовольнити частково .

2.Рішення господарського суду Полтавської області від 18.11.25 у справі №917/1726/25 – скасувати .

3.Прийняти нове рішення у справі.
Позов задовольнити частково.
Стягнути зі Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" (ЄДРПОУ 20041662, вул.Європейська , 124-А, 77, м.Полтава, 36002 ) на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (ЄДРПОУ 30019801, вул.Кловський узвіз , 9/1, м.Київ, 01021) заборгованість у розмірі 243 582,36 грн.
Стягнути зі Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" (ЄДРПОУ 20041662, вул.Європейська , 124-А, 77, м.Полтава, 36002 ) на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (ЄДРПОУ 30019801, вул.Кловський узвіз , 9/1, м.Київ, 01021) 2922,99 грн. судового збору за позовну заяву .
В іншій частині позову відмовити. 

4.Стягнути зі Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" (ЄДРПОУ 20041662, вул.Європейська , 124-А, 77, м.Полтава, 36002 ) на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (ЄДРПОУ 30019801, вул.Кловський узвіз , 9/1, м.Київ, 01021) 4384,48 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 -289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 25.03.2026.

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя Р.А. Гетьман 

Суддя В.В. Россолов