Справа № 464/987/26
пр.№ 2/464/1483/26 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2026 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:    
головуючої – судді - БЕСПАЛЬОК О.А.,
з участю секретаря судових засідань – БРИНОШ А.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом 

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, 

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02 серпня 2024 року у Галицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №423.
Позов мотивує тим, що перебувають у зареєстрованому шлюбі, у якому у них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після народження сина почались непорозуміння в сім`ї, виникали постійні сварки на очах у дитини. Відповідач почав створювати умови для неможливості спільного проживання. При кожній сварці намагалась уникнути конфлікту, проте спроби щоразу були марними, що кожного випадку травмувало дитину. Внаслідок чого, спільне життя стало неможливим, намагалась та розмовляла з відповідачем, надавала шанс на примирення, сподіваючись, що його поведінка зміниться, однак шанси та розмови не дали жодного результату. Зазначає, що тривалий час у них різні погляди на життя та різняться цінності загалом. Подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, сім`я фактично припинила своє існування, між ними припинені подружні відносини. Внаслідок постійних сварок та скандалів перестала проявляти турботу до відповідача, почуття повністю охололи, що призвело до втрати між ними духовних та фізичних зв`язків. Подальше спільне життя і збереження формального шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини. Просить позов задоволити. 
Позивачка в судове засідання не з`явилась, проте подала заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить такий задоволити, не заперечує про винесення заочного рішення, наслідки прийняття якого їй відомі.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомив та не подав відзив на позовну заяву, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України, за згодою представника позивача, судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 09 березня 2025 року прийнято позовну заяву до озгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено до судового розгляду на 27 березня 2025 року.
Ухвалою суду від 27 березня 2026 року розгляд справи відкладено до 16 квітня 2026 року, у зв`язку з неявкою сторін в судове засідання. Позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності.
Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд приходить до наступного висновку. 
Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.
Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 сторони зареєстрували шлюб 02 серпня 2024 року у Галицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №423.
У шлюбі у сторін народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про народження, видане повторно 03 лютого 2026 року серії НОМЕР_2 Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є небажання позивачки будувати у подальшому сімейні стосунки через різне відношення до інституту сім`ї, внаслідок яких втрачено почуття любові, поваги у подружжя, припинено подружні стосунки, не ведеться спільне господарство, шлюб існує формально.
Регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.
Положення ст.24 СК України визначають, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. 
Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Зокрема, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» від 12 червня 2014 року наголошено на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя.
Частина перша ст.8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.
Поняття «Приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява N 44647/98).
Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Матеріалами справи встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені і відновлювати позивач такі наміру не має.
Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.
Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права подружжя та дитини.
Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки такий носить виключно формальний характер.
Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. 
Керуючись ст.ст.258, 259, 265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд, 

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_6 задоволити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ҐНЯДЕКОМ ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 02 серпня 2024 року у Галицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №423.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого у АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_3 судовий збір у розмірі 1351 грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ Оксана БЕСПАЛЬОК