ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  	копія	
  	Справа № 401/1121/26  Провадження № 3/401/304/26	

22 квітня 2026 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Мельничика Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Світловодську справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді водій-електрик, військове звання – солдат, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, –

ВСТАНОВИВ:

24.02.2022 року відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. Указами Президента України в Україні воєнний стан продовжено і на даний час. 
Указом Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань було оголошено проведення в Україні загальної мобілізації.
Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
У відповідності до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, Збройних Сил України та інших державних органів, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та закінчується прийняттям рішення про демобілізацію. Демобілізація - це комплекс заходів спрямованих, крім іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України на організацію і штати мирного часу.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення про демобілізацію приймає Президент України, яким на теперішній час відповідних рішень прийнято не було.
Згідно постанови Верховного Суду України від 30.05.2018 (справа № 521/12726/16-ц), в Україні особливий період розпочався 18.03.2014 року і триває по теперішній час.
Обставинами (умовами), що визначають момент настання особливого періоду є: оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової), або доведення такого рішення до виконавців стосовно прихованої мобілізації, або момент ведення воєнного стану в Україні чи окремих її місцевостях. Таким чином, часткова мобілізація, яка оголошувалася Указами Президента України є складовою частиною особливого періоду.
Тобто, особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17.03.2014 №303 на визначеній території України та продовжується на цих територіях до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію, яке станом на теперішній час оголошене не було.
При цьому, 12 квітня 2026 року о 18 годині під час перевірки особового складу на території військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , був виявлений солдат ОСОБА_1 , який проходить військову службу за мобілізацією в умовах особливого періоду (воєнний стан), в стані алкогольного сп`яніння.
Для проведення медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння солдата ОСОБА_1 12 квітня 2026 року було направлено до Комунального некомерційного медичного підприємства «Світловодська Центральна районна лікарня».
12 квітня 2026 року в 19 год. 40 хв. у результаті проведеного огляду на стан сп`яніння лікарем Комунального некомерційного медичного підприємства «Світловодська центральна районна лікарня» було встановлено, що солдат ОСОБА_1 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння.
З наявних письмових пояснень військовослужбовця ОСОБА_1 видно, що він визнає свою вину, та підтвердив, що вжив горілку у кількості 300 мл., після чого продовжував виконувати обов`язки військової служби у стані алкогольного сп`яніння.
ОСОБА_1 подав до суду письмову заяву від 13 квітня 2026 року про розгляд справи без його участі, з викладеним у протоколі згідний, свою провину визнає повністю.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП, суд дійшов наступного висновку.
За приписами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.
Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення повністю доведена матеріалами справи.
Частиною 3 статті 172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду. Вказані правопорушення тягнуть за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Таким чином, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.172-20 КУпАП, як виконання ним обов`язків військової служби в нетверезому стані  в умовах особового періоду.
Вина ОСОБА_1 за вказаних обставин підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями ОСОБА_1 , рапортом командира, висновком №3 щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння.
Разом з тим, суд бере до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
У справі "Ізмайлов проти Росії" (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
При накладенні адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність, можливо визнати вчинення ОСОБА_1 правопорушення вперше, відсутність завданої шкоди, щире розкаяння винного у вчиненому; обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, в судовому засіданні не встановлено.
Враховуючихарактер адміністративного правопорушення, яке має підвищену суспільну небезпеку, є умисним порушенням, беручи до уваги особу порушника, ступінь його вини, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 мінімального адміністративного стягнення в межах санкції ч.3 ст.172-20 КУпАП у виді мінімального штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП - судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст.23,27,33-35, ч.3 ст.172-20, ст.ст. 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя, 
ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
1. Штраф сплатити на р/р: ГУК у Кіровоградській обл./ Кіров. Обл../ 21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ) – 37918230, Банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача - UA658999980313000149000011001.
Роз`яснити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання даної постанови із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду.
Згідно ч.2 ст. 308 КУпАП, у разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення постанови, при примусовому виконанні постанови суду відділом державної виконавчої служби, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі в сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн., а також витрати на облік зазначеного правопорушення.
2. Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп. 
Судовий збір сплатити на рахунок: ГУК у м. Києві/м Київ; код за ЄДРПОУ 37993783, Банк отримувача Казначейство України ( ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA908999980313111256000026001.
3. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути звернута до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя Світловодського
міськрайонного суду   Ю.С. Мельничик
Згідно з оригіналом