Справа № 331/3038/26
Провадження № 2-о/331/187/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2026 року м. Запоріжжя 
Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді Каретник Ю.М.,
за участю секретаря судового засідання Данилевської О.С.,
за участю:
заявниці ОСОБА_1 ,
представника заявниці Козарик Н.А.,
заінтересованих осіб – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши в порядку окремого провадження в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про надання права на шлюб,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 в особі її представника - адвоката Козарик Н.А. звернулась до суду із заявою про надання їй права на шлюб, так як вона не досягла шлюбного віку. 
Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що тривалий час ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зустрічалась з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Між ними склалися теплі, щирі, нижні стосунки, вони мають взаємні почуття любові один до одного. ОСОБА_2 переїхав проживати до ОСОБА_1 понад рік тому і з того часу вони ведуть спільне господарство, турбуючись один про одного. Крім того, вони разом проживають цивільним шлюбом, вважаючи що їх стосунки настільки сильні, що вони готові офіційно оформити відносини, уклавши шлюб. Мати заявниці, ОСОБА_3 , вибір доньки щодо майбутнього спільного проживання з ОСОБА_2 підтримує та не заперечує, щоб вони проживали однією сім`єю в офіційному шлюбі. При цьому, вже на даний час ОСОБА_2 мати заявниці вважає своїм зятем. ОСОБА_2 працює, має стабільний заробіток та зможе забезпечувати свою майбутню родину. 
Під час звернення до відділу державної реєстрації актів цивільного стану молодим було надано роз`яснення щодо неможливості реєстрації шлюбу у зв`язку з тим, що заявниця не досягла шлюбного віку. На теперішній час їй повних 17 років і вона знаходиться на 24 тижні вагітності, що є підставою для надання їй права на шлюб.
Ухвалою судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 13.04.2026 провадження у справі відкрито.
У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат Козарик Н.А. заяву підтримали. Адвокат Козарик Н.А. суду пояснила, що зареєструвати шлюб в органах ДРАЦС ОСОБА_1 не може, так як не досягла шлюбного віку. Термін її вагітності на даний час вже становить 26 тижнів. Тому вона просила суд задовольнити заяву у повному обсязі.
Заінтересована особа - ОСОБА_2 суду пояснив, що бажає зареєструвати шлюб з ОСОБА_1 , оскільки вони мають взаємні почуття любові один до одного. Його позиція щодо створення сім`ї з ОСОБА_1 є добровільною. 
Заінтересована особа ОСОБА_3 суду пояснила, що не заперечує проти реєстрації шлюбу між її донькою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Заінтересована особа Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у судове засідання свого уповноваженого представника не направив, однак, 16.04.2026 до суду надійшло клопотання, у в якому представник заінтересованої особи просила справу розглянути без її участі.
Суд, заслухавши пояснення заявниці, її представника та заінтересованих осіб, повно та всебічно з`ясувавши обставини даної справи, оцінивши наявні у справі докази, які є належними, достатніми, достовірними та допустимими, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно з ч. 1 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
На підставі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має громадянство України і є неповнолітньою особою, оскільки на час розгляду справи досягла лише сімнадцятирічного віку, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 25.11.2008, копією паспорта громадянина України № НОМЕР_2 , виданого 06.12.2022 органом 2310, витягом з реєстру територіальної громади №2023/009290303 від 14.11.2023.
Заінтересована особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є повнолітньою особою і має громадянство України, що підтверджується копією його паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Магдалинівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 12.09.2006, копією його картки фізичної особи-платника податків.
ОСОБА_1 станом на 03.04.2026 знаходилася на 24 тижні вагітності та перебуває на обліку в Олександрівській лікарні у м. Запоріжжі, що підтверджується довідкою Олександрівської лікарні ТОВ «УКРМЕДГРУПА» від 03.04.2026. 
Крім того, у судовому засіданні судом установлено, що заявниця ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 дійсно мають намір укласти шлюб, щоб проживати разом однією сім`єю, що є їх свідомою і добровільною позицією.
Мати заявниці ОСОБА_3 не заперечує проти шлюбу своєї неповнолітньої доньки, оскільки шлюб відповідає її інтересам, що вона підтвердила в судовому засіданні та на підтвердження чого до матеріалів справи долучено копію її нотаріально посвідченої заяви від 25.02.2026.
Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Право на шлюб чоловіка та жінки, які досягли шлюбного віку, закріплено у статті 12 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно зі ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу.
Статтею 23 СК України встановлено, що право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам.
Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
На підставі ч. 1 ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства.
Таким чином, Сімейним кодексом України встановлено шлюбний вік, тобто вік, з якого особа має право укладати шлюб, для чоловіків та жінок – вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Законодавче визначення мінімального віку, з якого особа може вільно укласти шлюб, пояснюється тим, що для вступу у шлюб особа повинна досягти певного ступеню фізичної та психічної зрілості. Досягнення такої зрілості є необхідним як для вільного (усвідомленого) укладення шлюбу та забезпечення народження здорового потомства. 
Так, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку 18 років. Проте, в окремих випадках, за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Надання права на шлюб віднесено до компетенції суду. У цій ситуації суд здійснює контрольну функцію: його обов`язком є з`ясування наявності підстав для задоволення заяви, а у даному конкретному випадку встановлення, наскільки укладення шлюбу відповідатиме інтересам неповнолітньої особи, яка бажає укласти шлюб.
У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника.
Дозвіл на укладення шлюбу неповнолітньою особою, яка досягла 16 років, надається лише на підставі рішення суду. Для вирішення питання щодо зниження шлюбного віку не вимагається отримання згоди батьків неповнолітніх. Їхня згода або, навпаки, заперечення проти реєстрації шлюбу їх неповнолітнім сином або донькою, вирішального значення для вирішення питання по суті не має. Проте, їх позиція по даному питанню може бути, а інколи – повинна бути з`ясована у процесі прийняття рішення про зниження шлюбного віку.
Відповідно до ст. 34 ЦК України у випадку, коли за рішенням суду неповнолітній особі, яка досягла 16 років, надається право на шлюб, у разі реєстрації шлюбу такою особою, вона набуває повної цивільної дієздатності з моменту реєстрації шлюбу (крім того, якщо такій особі раніше був призначений піклувальник, піклування припиняється). У разі припинення шлюбу до досягнення фізичною особою повноліття набута нею повна цивільна дієздатність зберігається.
Як вбачається з матеріалів справи, будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявниці, та жодних перешкод для укладення шлюбу, встановлених ст. 26 СК України судом не встановлено.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Стаття 293 ЦПК України передбачає, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України суд розглядає у порядку окремого провадження справи про надання права на шлюб.
На підставі вищевикладеного, встановивши, що надання права на шлюб заявниці ОСОБА_1 відповідає її інтересам, враховуючи той факт, що вона вагітна та має намір укласти шлюб для створення повноцінної сім`ї, мати заявниці та ОСОБА_2 проти укладення шлюбу не заперечують, з метою народження дитини у повній сім`ї суд вважає, що надання права на шлюб відповідає правам та законним інтересам неповнолітньої заявниці.
Тому, зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що заява ОСОБА_1 про надання їй права на шлюб підлягає задоволенню.
У той же час, суд не вбачає підстав для того, щоб допустити негайне виконання даного рішення, оскільки така можливість не передбачена ст. 430 ЦПК України, у якій викладено вичерпний перелік судових рішень, які суд допускає до негайного виконання. 
Суд також враховує, що згідно з ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22-26 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ :
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про надання права на шлюб задовольнити.
Надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянці України (адреса реєстрації та фактичного проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ), право на укладення шлюбу із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянином України (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; адреса фактичного проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ).
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Дата складення повного судового рішення – 23 квітня 2026 року.

Суддя Юлія КАРЕТНИК