Справа № 276/623/25
Провадження №2-о/367/63/2026

РІШЕННЯ
Іменем України

26 лютого 2026 року         місто Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді Білогруд О.О.,
за участі секретаря судового засідання Гончаренко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ірпені у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Хорошівська селищна рада Житомирського району Житомирської області про встановлення факту родинних відносин,
установив :
ОСОБА_1 звернулася до Володарсько-Волинського суду Житомирської області із заявою про встановлення факту родинних відносин. Заяву ОСОБА_1 мотивувала тим, що ОСОБА_2 була її матір`ю та після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина на земельні ділянки загальною площею 2, 5057 га, які розташовані на території Хорошівської селищної ради Житомирського району Житомирської області. Земельні ділянки складаються з ріллі площею 1, 9414 га (кадастровий номер: 182118200:06:001:0067) та кормових угідь площею 0, 5643 га (кадастровий номер: 1821182700:06:002:0229). Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася. 18.06.2024 вона звернулася до Приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області з проханням надати роз`яснення щодо оформлення спадкових прав після смерті її матері, ОСОБА_2 18.06.2024 згідно з роз`яснення № 223 заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Причиною відмови - відсутність документів, які підтверджують родинні відносини між заявницею ОСОБА_1 та її матір`ю ОСОБА_2 . У своєму роз`ясненні нотаріус зазначив, що для отримання свідоцтва необхідно підтвердити родинний зв`язок між заявницею та її померлою матір`ю та порекомендував звернутися до суду з відповідною заявою про встановлення факту родинних відносин. Відповідно до свідоцтва про народження заявниці її матір`ю є ОСОБА_3 , водночас згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, актовий запис про шлюб № 00044248514 від 27.03.2024 зазначено, що покійна мати заявниці ОСОБА_2 , вступила в шлюб і змінила своє прізвище на « ОСОБА_4 », однак у свідоцтві про смерть значиться прізвище « ОСОБА_5 ». Як відомо заявниці, її мати розлучилася з батьком одразу після її народження та повернула своє дівоче прізвище. Проте при звернені до органів РАЦС ОСОБА_1 повідомили, що в реєстрах відсутній актовий запис про розірвання шлюбу між батьками заявниці. Причини відсутності цього запису, заявниці не відомі. З огляду на викладене, на підставі поданих документів, свідчень свідків просила встановити факт родинних зв`язків, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є дочкою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Володарсько-Волинського суду Житомирської області від 22.04.2025 заяву направлено за підсудністю до Ірпінського міського суду Київської області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями указаний матеріал передано для розгляду судді Білогруд О.О. 
28.05.2025 ухвалою суду відкрито провадження, постановлено розгляд здійснювати за правилами окремого провадження, призначено розгляд справи на 15.07.2025, яке не відбулося у зв`язку з неявкою учасників провадження. Ухвалою від 18.08.2025 було визнано явку заявниці ОСОБА_1 – обов`язковою, а також витребувано у приватного нотаріуса відомості зі Спадкового реєстру про відсутність заведеної спадкової справи, після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка помела ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Краївщина, Володарсько-Волинського району, Житомирської області, розгляд справи призначено на 27.11.2025. Судове засідання 27.11.2025 відкладено за клопотанням заявниці ОСОБА_1 .
У судовому засіданні 13.01.2026 заявниця підтримала свої вимоги, просила їх задовольнити у повному обсязі та установити факт родинних відносин між нею та її матір`ю. Також зауважила, що народилася у селі Краївщина на Житомирщині, там провела своє дитинство і юність. Проживала разом з матір`ю ОСОБА_2 . Батька не пам`ятала, бо вони з матір`ю розлучилися одразу після її народження, а інших дітей мати не мала. В подальшому після свого одруження проживала у селищі Гостомель, однак у зв`язку з похилим віком матері приблизно з 2006 року і до її смерті у 2012 році проживала з нею у селі Краївщина, Володар-Волинського району, Житомирської області. Оскільки будинок у якому вони проживали був занадто занедбаний, не мав високої вартості, а також тому, що вона з нею проживала до смерті, то із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті матері заявниця не зверталася. Земельні ділянки, які мати отримала після розформування колгоспу використовувалися місцевими орендарями, потреби у їх оформлені у тих роках не було. Однак, це питання виникли приблизно у кінці 2024 початку 2025 року, тому вона і вирішила оформити спадкові права. Оскільки виникла плутанина з прізвищем матері, пов`язане з оформленням документів після розлучення, то нотаріус відмовила їй видачі свідоцтва про прийняття спадщини. Чи було офіційно оформлення розлучення матері вона достеменно не знає, однак мати все життя називала себе за дівочим прізвищем. Так було оформлено і паспорт громадянина України у 1990-х роках. Метою її звернення до суду з указаною заявою на сьогодні є оформлення спадкових прав після смерті матері.
У судовому засіданні 13.01.2026 свідок ОСОБА_6 , попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих відомостей, повідомила, що сама родом з села Краївщина, Житомирської області звідки і заявниця ОСОБА_1 . Цю родину вона добре знала, оскільки її батьки мали дружні відносини з померлою ОСОБА_2 , а у подальшому вона підтримувала дружні відносини з її дочкою - ОСОБА_1 . Підтвердила, що ОСОБА_2 все життя проживала разом з дочкою ОСОБА_1 , інших дітей не мала, на її пам`яті чоловіка у ОСОБА_2 не було. Після того, як заявниця виросла, то вона переїхала до селища Гостомель, куди переїхала і вона. Так вони і продовжували підтримувати дружні відносини родинами. Точно знає, що за деякий час до смерті ОСОБА_2 її дочка ОСОБА_1 переїхала до неї у село, що доглядати. Після смерті ОСОБА_2 заявниця повернулася до селища Гостомель до своєї родини.
Представник заінтересованої особи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду не з`явився, пояснень з приводу вимог ОСОБА_1 не заявив, будь-яких клопотань подано не було.
З урахуванням думки учасників та положень статті 223 ЦПК України, судом протокольно ухвалено проводити судовий розгляд за даною явкою та на підставі наявних доказів.
У судовому засідання 13.01.2026 суд перейшов на стадію ухвалення судового рішення, зазначено, що рішення буде проголошено 22.01.2026. У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого 22.01.2026 оголошення судового рішення не відбулося, стадію ухвалення судового рішення продовжено.
Судом установлено такі факти.
Заявниця ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 у селі Краївщина, Володар-Волинського району, Житомирської області, що підтверджується її паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 22.08.2001.
29.01.1977 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка села Краївщина, Житомирської області зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 , 1954 року народження, актовий запис №2 від 29.01.1977, після одруження ОСОБА_7 присвоєно прізвище « ОСОБА_9 », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 .
З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 11.09.1952 убачається, що батьками ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася у селі Краївщина є ОСОБА_11 та ОСОБА_3 .
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 27.07.1975 з відміткою «повторно» ОСОБА_12 та ОСОБА_13 були батьками ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Краївщина.
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 27.03.2024 убачається, що 07.12.1951 виконавчим комітетом Краївщинської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області складено актовий запис за №7 про шлюб, відомості про нареченого - ОСОБА_14 , минуло 24 років, місце проживання: Житомирська область, Володарсько-Волинський район, село Краївщина; відомості про наречену - ОСОБА_15 , минуло 23 років, прізвище до шлюбу - ОСОБА_5 . 
Згідно державного акту серії ЯА № 144411 від 11.11.2004 про право власності на земельні ділянки площею 2, 5057 га, кадастрові № 182118200:06:001:0067 та № 1821182700:06:002:0229, що розташовані на території Краївщинської селищної ради, Вол.-Волинського району, Житомирської області належать ОСОБА_2 на праві приватної власності.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Краївщина, Володарсько-Волинського району, Житомирської області у віці 84 років померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 20.11.2012.
Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 76223031 від 15.03.2024, наданої приватним нотаріусом Толстихіною Н.Д., інформація щодо заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_2 (дата смерті – ІНФОРМАЦІЯ_1 ) – відсутня.
Згідно довідок від 14.03.2024 № 81 та № 82, виданих виконкомом Хорошівської селищної ради ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , на день її смерті та протягом шести місяців після смерті ніхто не був зареєстрований та не проживав.
Листом приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Толстихіною Н.Д. від 18.06.2024 № 223 повідомлено про те, що ОСОБА_1 може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно покійної матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 після наданя документів про встановлення родинних відносин ОСОБА_2 та ОСОБА_16 , а отже ОСОБА_1 рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин між нею та її покійною матір`ю ОСОБА_2 . 
Згідно копії довідки від 28.11.2012 № 605/02.33, виданої виконавчим комітетом Краївщинської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області ОСОБА_1 дійсно за власний рахунок проводила похорон своєї матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Також судом досліджено документи, надані заявницею, а саме: копії посвідчення серії НОМЕР_6 , виданого 12.02.2003 про те, що ОСОБА_2 має пільги для ветеранів війни - часників війни; посвідченням НОМЕР_7 про те, що ОСОБА_2 є громадянином, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю; посвідчення серії НОМЕР_8 ветерана праці, видане на ім`я ОСОБА_2 .. У судовому засіданні 13.01.2026 свідок ОСОБА_6 підтвердила, що на фото прикріплених на цих документахзображена покійна ОСОБА_2 .
Норми права, які застосував суд.
У відповідності до вимог частини третьої статті 12, частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. 
Частиною першою статті 15 ЦПК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. 
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
В судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).
Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та іншої мети - ні.
Отже, законодавством передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на підтвердження проживання на певній території України.
Згідно з пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тощо.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2019 у справі №320/948/18 дійшла висновку, проте, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (статті 89 ЦПК України). 
Судом установлено, що офіційні записи, які підтверджують родинні зв`язки між ОСОБА_1 та її покійною матір`ю ОСОБА_2 відсутні, тому нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальних дій.
Для ОСОБА_1 встановлення факту, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її матір`ю має юридичне значення, оскільки встановлення вказаного факту дозволить реалізувати її право на прийняття спадщини у встановленому законом порядку. 
Порядок спадкування та здійснення права на спадкування встановлений Главами 86,87 Цивільного кодексу України та передбачає звернення спадкоємців до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 вказаного Кодексу. 
Відповідно до статей 1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі статтею 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно з усталеною судовою практикою виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тощо.
Оцінюючи надані докази у їх сукупності, зокрема письмові докази, а також покази свідка, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 підтверджено належними та допустимими доказами факт що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її матір`ю. Оскільки у позасудовому порядку вказаний факт встановити не можливо, спору про право з матеріалів справи не убачається, а тому вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити.
Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 247, 263-265, 293, 294, 315, 319 суд, -
ухвалив:
заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Хорошівська селищна рада Житомирського району Житомирської області про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.
Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 ), є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_9 .
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ірпінський міський суд Київської області.
Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.
Повний текст рішення проголошено 26.02.2026.

Суддя          О.О. Білогруд