КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 квітня 2026 року справа №320/36062/23
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
в с т а н о в и в:
Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (далі – ПАТ АК «ПІБ», позивач) звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - відповідач), з вимогами:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №521/ж10/31-00-07-03-01-20 від 15.03.2023;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №522/ж10/31-00-07-03-01-20 від 15.03.2023.
Ухвалою суду від 29.02.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені відповідачем під час процедури ліквідації ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та визначають конкретні податкові зобов`язання і обов`язок їх погасити протягом десяти днів з дня отримання копії таких податкових повідомлень-рішень, а отже, суперечать приписам п.1.3.1 Податкового кодексу України та статей 46, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», якими визначено порядок та черговість погашення боргових зобов`язань банківської установи. Разом із цим вказано про необґрунтованість висновків акту перевірки про заниження податку на доходи фізичних осіб та військового збору, оскільки операції по отриманню готівки з каси банку коштів юридичних осіб для виплати дивідендів фізичним особам здійснювалось у відповідності до вимог чинного законодавства.
Відповідач з позовом не погодився, надав до суду відзив та вказав, що податкове повідомлення-рішення прийнято законно та правомірно.
До суду представником позивача подано клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
Розглянувши означене клопотання, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Згідно п. 2 ч. 6 ст. 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Суд зазначає, що дана справа не належить до справ, розгляд яких здійснюється виключно за правилами загального позовного провадження та може бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, при цьому характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, вид доказів (письмові), якими сторони обґрунтовують свої доводи та заперечення, не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, тому відсутні підстави для розгляду цієї справи у загальному позовному провадженні.
Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Центральним міжрегіональним управліннями по роботі з ВПП проведено документальну позапланову виїзної перевірки ПАТ АК «ПІБ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2019 по 30.06.2022 та єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2019 по 30.06.2022, за результатами якої складено акт від 31.01.2023 №218/Ж5/31-00-07-03-01-15/00039002.
Перевіркою встановлено ряд порушень ПАТ «ПІБ»:
- п.18.1. ст. 18, п.л. 164.2.17 «г» , п.л. 164.2.20 п. 464,2 ст. 164, п. 164.2. ст. 164, пп. 168.1.1. п.168.1 ст. 168, п. 176.2 «а» ст. 176 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 1 332 000,00 грн;
- п.18.1. ст. 18, п.п. 164.2.17 «г», п.п. 164.2.20, п. 164.2 ст. 164, 168.1.1. п.168.1 ст. 168 п. 176.2 ст. 176, п.п. 1.2 п.161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено військовий збір на загальну суму 111 000,00 грн;
За результатами розгляду акта перевірки ПАТ АК «ПІБ» від 31.01.2023 №218/Ж5/31-00-07-03-01-15/00039002, Центральним міжрегіональним управліннями по роботі з ВПП винесено податкові повідомлення-рішення від 15.03.2023:
1) 521/ж10/31-00-07-03-01-20 збільшено суму грошового зобов?язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 1 332 000,00 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 594 000,00 грн;
2) 522/ж10/31-00-07-03-01-20 збільшено суму грошового зобов?язання з військового збору в розмірі 111 000,00 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 49 500,00 грн.
Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, які виникли між сторонами спору, суд зазначає наступне.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, на думку банку, прийняття контролюючим органом оскаржуваних актів індивідуальної дії є протиправним у силу вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Так, згідно з п.1.3 ст. 1 ПК України цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з банків, на які поширюються норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.
За правилами пункту 8 Розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.
Отже, для правовідносин, що виникають під час дії тимчасової адміністрації банку або ліквідації банку, яку здійснює уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, пріоритетними є норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.
Згідно з п.2, 3 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку); нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку.
Частиною 3 ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.
Вимоги за зобов`язаннями банку із сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до ст.52 цього Закону.
Тобто, під час вирішення питання щодо поширення дії відповідної норми на спірні правовідносини визначальним є саме період, під час якого не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) відповідно до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Таким періодом законодавцем визначено строк здійснення ліквідації банківської установи.
Згідно матеріалів справи встановлено, що 25 лютого 2022 року Правлінням Національного Банку України прийнято рішення №90-рш/БТ «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ АК «ПІБ».
На підставі вказаного рішення 25.02.2022 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочав ліквідацію ПАТ АК «ПІБ», призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора Банку.
Водночас, оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесено за період, що передував початку ліквідаційної процедури ПАТ АК «ПІБ», а відтак наведена вище заборона у даному випадку до позивача не застосовується.
Аналогічна позиція викладене Верховним Судом у постанові від 03.04.2020 у справі № 826/4114/18, де наголошено, що під час вирішення питання щодо поширення дії відповідної норми на спірні правовідносини визначальним є саме період під час якого не виникає жодних додаткових зобов`язань та, як наслідок, не може бути застосовано штрафні та фінансові санкції відповідно до норм Закон № 4452-VI (абзац 1 частина 3 статті 46). Таким періодом законодавцем визначено - строк проведення ліквідації банківської установи.
Щодо суті виявленого порушення, суд зазначає наступне.
За результатами перевірки встановлено заниження позивачем податку на доходи фізичних осіб при виплаті доходів на користь фізичних осіб, у тому числі за довіреністю в якості представників юридичних осіб, на отримання дивідендів, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 1 332 000,00 грн.
Так, відповідно до розгорнутого звіту про касові обороти банку (за формою 748) наданого до перевірки за період з 01.04.2019 по 30.06.2022 встановлено, проведення операцій з видачі готівкових коштів через касу банку з рахунків юридичних осіб ТОВ «ЕКОЛА» та ПРАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» (далі – ПрАТ «НКМЗ») на користь фізичних осіб у т. ч. за довіреністю в якості представників юридичної особи, на отримання дивідендів на загальну суму 7 400 000,00 грн.
В Акті перевірки визначено, що згідно проведеного контролюючим органом аналізу інформації в ІС Податковий блок встановлено, що юридичними особами ТОВ «ЕКОЛА» та ПрАТ «НКМЗ» у податковій звітності за формою 1-ДФ не відображений код 109 (виплата дивідендів) за період, в якому здійснювались операції з видачі готівкових коштів через касу ПАТ АК «ПІБ» (2 квартал 2019 року), що, на думку відповідача, свідчить про відсутність виплат на користь засновників товариства.
Крім того, в акті перевірки контролюючим органом на підставі загальних вимог положень Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 06.12.2019 №361-IX та пунктів 19-20 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, зроблено висновки:
1) про відсутність правомірності видачі готівкових коштів з каси ПАТ АК «ПІБ» та підтвердження цільового використання таких коштів фізичними особами, банком не виконано функцій суб?єкта первинного фінансового моніторингу, за операціями видачі готівкових коштів з каси ПАТ АК «ПІБ» з рахунків юридичних осіб ТОВ «ЕКОЛА» на суму 1400000,00 грн та ПрАТ «НКМ3» на загальну суму 6 000 000,00 грн;
2) про не виконання ПАТ АК «ПІБ» функцій податкового агента при виплаті грошових коштів на користь фізичних осіб на загальну суму 7400 000,00 грн, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб на суму 1332000,00 грн, аналогічний висновок зроблено і щодо заниження об?єкту оподаткування військовим збором на 111 000,00 грн.
Суд звертає увагу, що у Господарському кодексі України, який був чинний на момент на момент виникнення спірних правовідносин статтею 44 «Принципи підприємницької діяльності» визначено, що підприємництво здійснюється на основі вільного розпорядження прибутком, що залишається у підприємця після сплати податків, зборів та інших платежів, 
У Податковому кодексі України відповідно до п. 14.1.49, ч. 14.1, ст. 14 визначено, що дивіденди - це платіж, що здійснюється юридичною особою, у тому числі емітентом корпоративних прав, інвестиційних сертифікатів чи інших цінних паперів на користь власника таких корпоративних права чи цінних паперів, що засвідчують право власності інвестора на частку (пай) у майні (активах) емітента, у зв?язку з розподілом частини його прибутку. Для цілей оподаткування до дивідендів прирівнюється також платіж, який сплачується у зв?язку з розподілом чистого прибутку.
Згідно ст. 26 Закону України №2275-VIII «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» виплата дивідендів здійснюється на підставі рішення загальних зборів учасників товариства, пропорційно до розміру часток засновника.
Виплата дивідендів фізичній особі (резиденту та нерезиденту) підприємством - платником податку на прибуток супроводжується нарахуванням і сплатою податку з доходів фізичних осіб у розмірі 5% згідно пп. 167.5.2 ПКУ.
Згідно пп. 168.4.1 ПК України податок на доходи фізичних осіб нараховується і сплачується в день виплати дивідендів. У разі, якщо виплата відбувалась через касу підприємства, то можлива сплата податку впродовж трьох банківських днів, наступних за здійсненням такої виплати.
Товариства можуть виплачувати дивіденди в безготівковому порядку або ж у готівковій формі. При виплаті дивідендів у готівковій формі є обмеження, передбачені п. 6 Положення №148.
Зокрема, суб?єкти господарювання мають право здійснювати розрахунки готівкою протягом одного дня за одним або кількома платіжними документами:
1) між собою - у розмірі до 10000 (десяти тисяч) гривень включно;
2) з фізичними особами - у розмірі до 50000 (п?ятдесяти тисяч) гривень включно.
Суб?єкти господарювання у разі зняття готівкових коштів із рахунків з метою здійснення готівкових розрахунків із фізичними особами зобов?язані надавати на запит банку підтвердні документи, на підставі яких здійснюються такі готівкові розрахунки, необхідні банку (філії, відділенню) для вивчення клієнта з урахуванням ризик-орієнтованого підходу.
Пунктом 17 Положення №148 визначено, що суб?єкти господарювання використовують готівкову виручку (готівку), у тому числі готівку, одержану з банку, для забезпечення потреб, що виникають у процесі їх функціонування, а також для проведення розрахунків з бюджетами та державними цільовими фондами за податками і зборами (обов?язковими платежами).
Пунктом 18 Положення №148 визначено, що установи/підприємства мають право зберігати у своїй касі готівку, одержану в банку для виплат, що належать до фонду оплати праці, а також пенсій, стипендій, дивідендів (доходу) понад установлений ліміт каси протягом п?яти робочих днів, уключаючи день одержання готівки в банку.
Іструкція про порядок організації касової роботи банками та проведення платіжних надавачами платіжних послуг в Україні затверджена Постановою Правління Національного банку України №103 від 25.09.2018 (далі - Інструкція №103) установлює порядок і вимоги проведення надавачами платіжних послуг (крім Національного банку України та органів державної влади, органів місцевого самоврядування) та комерційними агентам платіжними операціями.
касових операцій у національній та іноземній валютах та оформлення касових документів за платіжними операціями.
Предметом регулювання Інструкції №103 є касові операції, зокрема: 
2)видача готівки національної та іноземної валюти клієнтам з їх рахунків через касу банку (філії, відділення);
Згідно з підпунктом 10 розділу І пункту 13 регулювання Інструкції №103 банк під час здійснення касових операцій має забезпечувати:
- здійснення належної перевірки клієнта, уключаючи ідентифікацію та верифікацію клієнта/представника клієнта у випадках та в порядку, визначених законодавством України з питань запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення. Банк може використовувати е-паспорт/е-паспорт для виїзду за кордон клієнта/представника клієнта в порядку, визначеному нормативно-правовим актом Національного банку з питань здійснення банками фінансового моніторингу;
- отримання від клієнта документів щодо готівкових розрахунків з урахуванням ризик-орієнтованого підходу.
Підпунктом 6 пункту 102 розділу VI Інструкції Nє103 до касових документів, які оформляються надавачами платіжних послуг/комерційними агентами згідно з касовими операціями, визначеними Інструкцією 103, належить грошовий чек.
У пункті 103 розділу VI Інструкції №103 вказано, що грошові чеки виготовляються лише друкарським способом та є платіжною інструкцією.
Пунктом 105 розділу VI Інструкції №103 визначено порядок оформлення грошових чеків, відповідно до яких надавач платіжних послуг видає користувачам готівку, та які незалежно від суми мають містити:
1) найменування пред?явленого документа отримувача (паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу та відповідно до законодавства України може бути використаний на території України для укладання правочинів);
2) серію (за наявності), номер і дату видачі пред?явленого документа отримувача;
3) найменування установи, що видала документ (для нерезидентів - номер (за наявності) серію паспорта (або іншого документа, що посвідчує особу та відповідно до законодавства України може бути використаний на території України для укладання правочинів), дату видачі та орган, що його видав, громадянство.
У пункті 111 розділу VI Інструкції №103 викладено, що банк, як надавач платіжних послуг, застосовуючи ризик-орієнтований підхід, має забезпечити отримання від користувача - суб?єкта господарювання підтвердних документів на підставі яких здійснюються готівкові розрахунки.
Отже, не є спірним та не заперечується позивачем, що ПАТ АК «ПІБ» здійснено проведення операцій по видачі готівкових коштів через касу банку юридичній особі ТОВ «ЕКОЛЛА» у сумі 1 400 000,00 грн та ПрАТ «НКМЗ» у сумі 6 000 000,00 грн.
При цьому, під час видачі вказаних готівкових коштів ПАТ АК «ПІБ» згідно п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст.168 ПК України здійснив функцію податкового агента.
Судом встановлено, що операції видачі грошових коштів юридичній особі ТОВ «ЕКОЛЛА» на виплату дивідендів, з поточного рахунку здійснювалось на підставі наданих до банку підтверджуючих документів, що стали підставою для готівкових розрахунків по виплаті дивідендів за 2016 рік фізичній особі - засновнику підприємства ТОВ «ЕКОЛЛА» у сумі 6 500 000,00 грн. 
Такими документами є: протокол №12 зборів учасників ТОВ «ЕКОЛЛА» від 02.07.2018 та наказ №3 від 02.07.2018.
Матеріалами справи підтверджується, що ТОВ «ЕКОЛЛА» здійснено перерахування податку на доходи фізичних осіб з дивідендів за 2016 рік у сумі 325000,00 грн та військового збору у сумі 97500,00 грн, що засвідчується платіжними дорученнями №4731 від 04.07.2018 та №4732 від 04.07.2018 при отримання з каси банку коштів на першу часткову виплату.
Водночас, операції видачі грошових коштів на виплату дивідендів ПрАТ «НКМ3», таким же чином, здійснювалось на підставі наданих до банку підтверджуючих документів, що стали підставою для готівкових розрахунків по виплаті дивідендів особам, які мають право на їх отримання за 2018 рік - виписка з протоколу №1 Загальних зборів ПрАТ «НКМЗ» від 14.03.2019, копія протоколу №12 засідання наглядової ради ПрАТ «НКМЗ» від 01.07.2019.
Судом встановлено, що ПрАТ «НКМЗ» надано до банку платіжні доручення №№14764, 14765 від 17.07.2018 про перерахування з поточного рахунку №26005011441103 відкритого в АТ «АЛЬФА-БАНК» податку з доходів фізичних осіб, що утриманий з дивідендів за 2018 рік у сумі 22 308 200,00 грн та військового збору у сумі 6 692 460,00 грн.
Між тим, відповідно до пункту 2 частини другої статті 6 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 06.12.2019 №361-IX (далі - Закон 361-IХ) суб?єктом первинного фінансового моніторингу є банки.
У даному випадку, як пояснено позивачем, та вважається судом обґрунтованим, у банку були відсутні підстави встановлювати високий ризик ділових відносин з ТОВ «ЕКОЛЛА» і ПрАТ «НКМЗ», з огляду на відсутність підозри стосовно діяльності вказаних юридичних осіб-клієнтів банку. 
До того ж, останній перегляд рівня ризику ТОВ «ЕКОЛЛА» було здійснено директором департаменту комплаєнс ПАТ АК «ПІБ» 28.01.2020, у результаті встановлено рівень ризику - «низький». Стосовно ПрАТ «НКМЗ» останній перегляд рівня ризику здійснено працівником департаменту комплаєнс 22.01.2021, встановлено рівень ризику - «низький».
Суд також звертає увагу, що операції видачі банком готівкових коштів ТОВ «ЕКОЛЛА» на виплату дивідендів за 2016 рік за період з 01.07.2019 по 07.08.2019 не перевищували порогової суми, визначеної абзацами четвертим та п?ятим частини першої статті 20 Закону №361-IX, тому не підлягали обов?язковому фінансовому моніторингу. 
Операції ж по видачі банком готівкових коштів - дивідендів за 2018 рік ПрАТ «НКМЗ» у період з 23.07.2019 по 13.08.2019 зареєстровані та направлені Державній службі фінансового моніторингу України, що підтверджується файлами-повідомленнями.
За таких обставин, враховуючи надання позивачем документів, які є підставою для виплати дивідендів ТОВ «ЕКОЛЛА» і ПрАТ «НКМЗ» та документів, що підтверджують реєстрацію банком операцій, що підлягають обов?язковому фінансовому моніторингу, суд формує висновок, що ПАТ АК «ПІБ» не порушено норми чинного законодавства.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно положень ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх дослідженні, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.
Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При поданні позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 5368,00 грн.
Керуючись ст.ст. 72,77, 90, 94, 139, 241 -246, 295 КАС України , суд 
вирішив:
1. Адміністративний позов задовольнити.
2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №521/ж10/31-00-07-03-01-20 від 15.03.2023.
3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №522/ж10/31-00-07-03-01-20 від 15.03.2023.
4. Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (код ЄДРПОУ 00039002) за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (код ЄДРПОУ 44082145) судовий збір у розмірі 5368 (п`ять тисяч триста шістдесят вісім) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.