ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

24 березня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/8335/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),
суддів: Дурасової Ю.В., Лукманової О.М., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року (суддя Новікова І.В.) в адміністративній справі №280/8335/24 за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,- 

ВСТАНОВИВ: 

ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності за 2024 рік у розмірі восьми мінімальних пенсії за віком, як особі з інвалідністю внаслідок війни на підставі ст.13 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”;
- стягнути з відповідача на користь позивача, як законного представника малолітньої дитини – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невиплачену суму щорічної допомоги до Дня Незалежності за 2024 рік у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком, що дорівнює 32000,00 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що вона є законним представником – матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_2 , 28.08.2019, який має статус дитини – інваліда, отриманий внаслідок війни. Позивач зазначає, що вона у встановленому порядку звернулася до відповідача з заявою про призначення та виплату щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України, відповідно до ст.13 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”. Позивач зазначає, що нею було надано усі документи, що підтверджують наявність у дитини статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, проте позивачем було безпідставно відмовлено позивачу у нарахуванні та виплаті разової грошової допомоги до Дня Незалежності України. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року у задоволені позову відмовлено. 
Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції зазначив, що матеріали справи не містять документів виданих уповноваженими органами, які б підтверджували причинно-наслідковий зв`язок того, що інвалідність ОСОБА_2 встановлена саме у зв`язку із захворюванням отриманим внаслідок бойових дій, а результати психологічного обстеження складені завідувачем кафедри психології Запорізького національного університету не є таким документом.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просять його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позов.
Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що матеріали справи підтверджують наявність підстав для виплати ОСОБА_2 , законним представником якого є позивач, щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності за 2024 рік. 
Дослідивши матеріали справи в межах апеляційних скарг, всебічно та повно з`ясувавши обставини по справі, колегія суддів, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 звернулася до територіального органу ПФУ з заявою про виплату щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України, в якій просила призначити її сину – ОСОБА_2 , 28.08.2019, який має статус дитини-інваліда, отриманий внаслідок війни, на підставі ст.13 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, виплату щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України.
Листом ГУ ПФУ в Запорізькій області від 21.08.2024 у задоволенні заяви позивача відмовлено з посиланням на те, що на сьогодні відсутня інформація, що підтверджує статус ОСОБА_2 , установлений відповідно до Законів “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, “Про жертви нацистських переслідувань”, відповідно відсутні правові підстави для нарахування разової грошової виплати до Дня Незалежності України.
Позивач, вважаючи відмову у виплаті разової грошової виплати до Дня Незалежності України протиправною, звернулася до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.
Закон України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” визначає правовий статус ветеранів війни визначає та створення належних умов для їх життєзабезпечення забезпечує (далі - Закон №3551-XII).
Відповідно до статті 13 Закону №3551-XII, щороку до Дня Незалежності України особам з інвалідністю внаслідок війни виплачується разова грошова виплата у порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України в межах відповідних бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.
02.04.2024 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №369 “Про встановлення розмірів разової грошової виплати до Дня Незалежності України, передбаченої Законами України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” і “Про жертви нацистських переслідувань”, у 2024 році”, якою установлено, що разова грошова виплата до Дня Незалежності України виплачується до 24 серпня 2024 р. у таких розмірах: особам з інвалідністю внаслідок війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 14 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, визнаних особами з інвалідністю від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: I групи - 3100 гривень; II групи - 2900 гривень; III групи - 2700 гривень.
Статтею 4 Закону №3551-XII визначено, що до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.
Згідно частини 1 статті 7 Закону №3551-XII, до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю в бойових діях у мирний час. 
Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону №3551-XII, до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа: осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок воєнних дій громадянської та Другої світової воєн або стали особами з інвалідністю із зазначених причин у неповнолітньому віці у воєнні та повоєнні роки.
Відповідно до статті 18 Закону №3551-XII, ветеранам війни вручаються посвідчення та нагрудні знаки. Порядок виготовлення та видачі посвідчень і знаків встановлюється Кабінетом Міністрів України та міжнародними договорами, в яких бере участь Україна.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року №302 затверджено Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, що встановлює правила видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранам війни.
Відповідно до пункту 2 Положення №302, посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників чи Захисниць України, на основі якого надаються відповідні пільги і компенсації.
Електронне посвідчення ветерана (далі - е-посвідчення ветерана) - посвідчення ветерана у формі електронного відображення інформації, що містить відомості про видане особі “Посвідчення учасника бойових дій”, “Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни”, “Посвідчення учасника війни”, “Посвідчення члена сім`ї загиблого” або “Посвідчення члена сім`ї загиблого Захисника чи Захисниці України” разом з унікальним електронним ідентифікатором (QR-кодом, штрих-кодом, цифровим кодом), який забезпечує перехід за посиланням на відповідний підтвердний запис в електронних ресурсах Єдиного державного реєстру ветеранів війни, яке формується у разі виявлення бажання запитувача, підтверджує його статус; невід`ємною частиною е-посвідчення ветерана є відцифрований образ обличчя, що міститься в Єдиному державному реєстрі ветеранів війни або відображається в е-паспорті/е-паспорті для виїзду за кордон, за згодою особи.
Особам з інвалідністю внаслідок війни (стаття 7 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом “Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни” та нагрудний знак “Ветеран війни - особа з інвалідністю внаслідок війни”.
Отже, відповідно до зазначених норм права, саме посвідчення, видане компетентним органом, є документом, що підтверджує статус, зокрема особи з інвалідністю внаслідок війни.
В даному випадку матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 у встановленому законодавством порядку був визнаний особою з інвалідністю внаслідок війни, відповідне посвідчення в матеріалах справи відсутнє та не надавалось відповідачу під час звернення.
Позивачем на обґрунтування заявлених позовних вимог до позовної заяви надано медичний висновок №367 про дитину (підлітка) – інваліда віком до 18 років, відповідно до якого у ОСОБА_2 встановлено захворювання, відповідно до Переліку медичних показань, що дають право на одержання державної соціальної допомоги на дітей-інвалідів віком до 18 років. 
Разом з тим відповідно до пункту 19-3 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року №1317, причинний зв`язок інвалідності з пораненнями чи іншими ушкодженнями здоров`я, одержаними особами, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранень чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння з 24 лютого 2022 р. - на території проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, встановлюється на підставі рішення міжвідомчої комісії з питань встановлення факту отримання особами поранень чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Відповідно пункту 26 Положення про медико-соціальну експертизу, причинами інвалідності, серед іншого, є: поранення, контузії, каліцтва, захворювання:
одержані під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язані з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, що визнані такими згідно із законодавством, в районі воєнних дій на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю у бойових діях у мирний час;
одержані під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди;
одержані в районах бойових дій у період Другої світової війни та від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння у повоєнний період; від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях до 1 грудня 2014 р., а з 1 грудня 2014 р. до 24 лютого 2022 р. - на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, розташованих на лінії зіткнення, під час проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, з 24 лютого 2022 р. - на території проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України; під час виконання робіт, пов`язаних з розмінуванням боєприпасів, незалежно від часу їх виконання;
одержані у неповнолітньому віці внаслідок воєнних дій громадянських і Другої світової воєн та в повоєнний період;
пов`язані з участю у бойових діях та перебуванням на території інших держав;
пов`язані з виконанням службових обов`язків, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами;
одержані внаслідок політичних репресій;
пов`язані з виконанням обов`язків військової служби або службових обов`язків з охорони громадського порядку, боротьби із злочинністю та ліквідацією наслідків надзвичайних ситуацій;
одержані під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 р. по 21 лютого 2014 р. за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (у Революції Гідності);
поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержані під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх проведення, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України…
Водночас матеріали справи не містять документів виданих уповноваженими органами, які б підтверджували причинно-наслідковий зв`язок того, що інвалідність ОСОБА_2 встановлена саме у зв`язку із захворюванням отриманим внаслідок бойових дій, а результати психологічного обстеження складені завідувачем кафедри психології Запорізького національного університету не є таким документом.
В даному випадку матеріали справи не містять належних документів, що ОСОБА_2 отримав захворювання в наслідок військовий дій, а тому підстави для задоволення позову відсутні. 
З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 241-244, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за винятком наявності підстав передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя Л.А. Божко 

суддя Ю. В. Дурасова 

суддя О.М. Лукманова