ЄУН 193/119/26 
Провадження № 3/193/66/26 

П О С Т А Н О В А
іменем України
11 лютого 2026 року сел. Софіївка

Суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області Томинець О.В., за участі: секретаря судового засідання Оселедець О.І., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції відносно:
ОСОБА_1 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Олексіївка Софіївського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності
за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 №568893, складеного 17.01.2026 інспектором 3 взводу 2 роти 1 батальйону ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ст. лейтенантом поліції Лагодою О.С., 17.01.2026 о 13 годині 48 хв. в Дніпропетровській області у Криворізькому районі в сел. Софіївка на трасі Н 11 на 50 км. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "ВАЗ 2101", д/н НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження наркотичного огляд у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у скоєному не визнав, пояснив, що цього дня він рухався на своєму автомобілі, коли його зупинили працівники поліції за порушення правил ПДР України. Під час спілкування працівники декілька разів запитували про вживання ним наркотичних засобів у цей день, або вживання ним у найближчий час, на що він заперечував факт такого вживання, пояснивши, що ніколи не вживав. Окрім того під час спілкування працівники поліції звернули увагу на його затягнуту мову, на що він пояснив, що має ваду мовлення. Після чого вказали, що у нього тремтять руки, але ж вказує, що у цей день була морозна погода, він змерз і тому руки могли тремтіти від холоду, при цьому вказав, що у його автомобілі не працює обігрів салону. На пропозицію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння він відмовився, оскільки із ним була дитина, яка також замерзла і залишити його на дорозі у автомобілі на довгий час він не може. Пояснив, що наслідків складення на нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП йому не роз`яснювали, зовнішні ознаки наркотичного сп`яніння працівниками поліції постійно вишукувались. Вказує, що цього ж самого дня він особисто звернувся до медичного закладу, з метою проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, за результатами проведення медичного огляду надав відповідний висновок.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
До протоколу про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 № 568893 від 17.01.2026, працівниками поліції були додані:
- направлення на огляд водія до КП «КБЛПД» Дніпропетровської обласної ради від 17.01.2026 (а.с.2);
- рапорт працівника поліції від 17.01.2026 (а.с.3);
- довідку про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія (а.с.4);
- диск з відеозаписом (а.с.5).
Вислухавши доводи особи, що притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до п. 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно із п. 2 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно із п. 3, 4 Розділу І «Інструкції» вбачається, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння, зокрема, є поведінка, що не відповідає обстановці; звужені зіниці, які не реагують на світло; неприродна блідість.
За ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так у протоколі, серії ЕПР 1 № 568893 від 17.01.2026, складеному за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказано, що ОСОБА_1 мав ознаки наркотичного сп`яніння, такі як звужені зіниці очей, які не реагують на світло, вражене тремтіння пальців рук та неприродна блідість обличчя. 
Натомість на оглянутому судом відео з нагрудних камер поліцейських, долучених до справи, взагалі не вбачається проведення працівниками поліції огляду ОСОБА_1 на предмет виявлення у нього ознак наркотичного сп`яніння, оскільки працівники поліції обмежились лише тим, що повідомили водію ОСОБА_1 , що він має такі ознаки. При цьому на зовнішню ознаку щодо його мови він пояснив, що з дитинства має таку ваду мови, однак працівники поліції на це навіть не звернули уваги, а розцінили це як ознаку стану наркотичного сп`яніння.
Відповідно до п.1,2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Статтею 23 названого Закону регламентовані основні повноваження поліції,серед яких виявляти причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень та вживати у межах своєї компетенції заходів для їх усунення (п.2 ч.1 цієї Статті)
Системний аналіз вказаних норм закону, вказує на те, що поліцейський, є представником органу правопорядку і має законом покладені на нього повноваження, у тому числі, з притягнення осіб до адміністративної відповідальності, а тому є очевидним, що звичайний громадянин, яким є і ОСОБА_1 , має безумовно коритися його законним вимогам та мати очікувану довіру від нього під час роз`яснення ним норм законодавства, яким він користується під час виконання своїх службових обов`язків.
Між тим, проаналізувавши досліджений відеодоказ, що наданий до матеріалів справи, суддя дійшов висновку, що працівник поліції, який складав протокол, неправильно повідомив ОСОБА_1 про його можливість пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я після складання протоколу про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, не роз`яснивши взагалі останньому наслідків такої відмови, що призвело до виникнення у водія через це хибного сприйняття безкарності таких дій.
Згідно п. 9 Р. ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», визначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Крім того судом було встановлено, що ОСОБА_1 не заперечував проти проходження в медичному закладі огляду на стан спяніння, підтвердженням чого слугує долучений до справи медичний висновок від 30 січня 2026 року № 71 внаслідок особистого звернення такого водія, оглянутого 17.01.2026 лікарем КНТ «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги ДОР», за результатами якого у ОСОБА_1 не було виявлено ознак будь-якого спяніння.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».
Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь.
Згідно ч.1 п.1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, суддя дійшов висновку, що згода ОСОБА_1 про відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння було зумовлена невірними (оманливими) роз`ясненнями посадової особи порядку та наслідків таких дій, а відтак не можна вважати, що ОСОБА_2 мав добровільне, усвідомлене волевиявлення на висловлювання відмови від проходження такого огляду, інших доказів, які безпосередньо надають суду можливість встановити наявність вини цього водія у вчиненні дій, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не місять, тому суддя доходить висновку про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю події та складу цього адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 247 ч.1 п. 1, 276-280, 283-285 КУпАП, суддя
П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події та складу цього адміністративного правопорушення.
Постанову суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Повний текст постанови виготовлений 13.02.2026.

Суддя  О. В. Томинець