Номер провадження: 22-ц/813/1962/26 
Справа № 521/9262/24
Головуючий у першій інстанції Мазун І. А.
Доповідач Драгомерецький М. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді: Драгомерецького М.М.,
суддів: Громіка Р.Д., Сегеди С.М., 
переглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», в інтересах якого діє Жабченко Тетяна Миколаївна, на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», треті особи – приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець Крецул Вадим Андрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:
До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (- далі ТОВ «Цикл Фінанс»), треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець Крецул Вадим Андрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 20.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем за № 48452, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» заборгованості у розмірі 165 094,51 грн, а також просила стягнути з відповідача сплачені судові витрати.
02 грудня 2024 року заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Цикл Фінанс», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець Крецул Вадим Андрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено.
Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 20.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем за №48452, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованості у розмірі 165 094,51 грн.
Стягнуто з ТОВ «Цикл Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 30 000 грн.
Стягнуто з ТОВ «Цикл Фінанс» на користь держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.
19 лютого 2025 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси поновлено ТОВ «Цикл Фінанс» строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2024 року.
Заяву представника ТОВ «Цикл Фінанс» Галенко О.А. про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Цикл Фінанс», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець Крецул Вадим Андрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню залишено без задоволення.
Не погоджуючись із заочним рішенням суду першої інстанції, представник ТОВ «Цикл Фінанс» - Жабченко Т.М. подала апеляційну скаргу в якій просить суд скасувати заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2024 року та постановити нове рішення, яким зменшити суму витрат на правничу допомогу.
В судове засідання, призначене на 28 січня 2026 року об 15:00 год сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується довідками та рекомендованими повідомленнями, наявними в матеріалах справи.
Від представника позивачки ОСОБА_1 – адвоката Галайчук Г.С. до апеляційного суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивачки та її представника.
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність не з`явившихся учасників справи, які своєчасно і належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи.
Згідно положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Апеляційний суд зауважує, що скаржником подано апеляційну скаргу на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси віл 02 грудня 2024 року в частині стягнення судових витрат, тому апеляційний суд переглядає оскаржуване судове рішення лише в оскаржуваній частині – стягненні суми судових витрат.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи наведені у апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення в частині стягнення судових витрат вказаним вимогам не відповідає, а подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав. 
Задовольняючи вимоги позовної заяви щодо стягнення суми судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню було задоволено, а відповідачем не було подано заяву про зменшення суми судових витрат.
Апеляційний суд з такими висновками суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне.
Так, судом було встановлено, що на підтвердження суми судових витрат, а саме витрат на правову допомогу, позивачем було надано докази того, що 06 червня 2024 року між Адвокатським Бюро «Федяєва Сергія Володимировича» та ТОВ «Цикл Фінанс», було укладено договір про надання правової допомоги №06/06/2024 (а.с. 64-65)
Також надано підтвердження обсягу виконаних робіт визначений в акті виконаних робіт наданих послуг за договором про надання правової допомоги №09/1/22 від 17.10.2023, згідно якого, виконавець Федяєв С.В. надав правову допомогу на загальну суму 30 000,00 грн. Дану винагороду буде сплачено позивачем, відповідно до умов Додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги №06/06/2024 (а.с. 66-67).
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
У постанові Великої Палати Верховного Суду у від 19.02.2020 у справі №755/9215/15, зазначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону №5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
В постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд також неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
При визначенні суми відшкодування колегія суддів враховує та виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи, доводів сторін та фінансового стану учасників справи.
Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Виходячи з Акту виконаних робіт від 20.06.2024, адвокатом надані наступні послуги:
надання двох усних консультацій – 2 год;
складання та відправка адвокатського запиту – 2 год;
складання позовної заяви – 3 год;
складання клопотання про забезпечення позову – 2 год;
складання клопотання про витребування доказів – 1 год;
складання заяви про розгляд справи без участі та відправлення повісток сторонам – 1 год;
складання клопотання про долучення доказів – 1 год;
Вартість вказаних послуг сторонами домовлено в розмірі 30 000 грн.
Апеляційний суд бере до уваги доводи апеляційної скарги щодо того, що позовна заява в цілому складається з 7 аркушів, з них перша сторінка містить іменування, реквізити сторін по справі, сторінки 6-7 містять прохальну частину та перелік додатків. Суд зауважує, що обґрунтування позовних вимог фактично міститься на трьох сторінках, що на думку суду вказує на перебільшення витрачених годин на дану послугу.
Так, у додаткові постанові КГС ВС від 11 березня 2021 у справі №911/2681/19 було зроблено висновок: «Написання відзиву на касаційну скаргу обсягом три сторінки, на який адвокатом було витрачено три години, що пропорційно сумі 12 000 грн, не є співмірним зі складністю справи».
У справі №923/567/17 Верховний Суд надав оцінку змісту відзиву на касаційну скаргу й кількості сторінок і зменшив заявлений розмір витрат на підготовку відзиву на касаційну скаргу, мотивуючи це тим, що із шести сторінок, обґрунтування відзиву викладено лише на чотирьох.
Також, апеляційний суд звертає увагу на те, що зважаючи на предмет спору та характер правовідносин, які виникли між сторонами, не потребував великого обсягу фактичних витрачених годин на підготовку та подання позовної заяви.
Категорія даної цивільної справи про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є достатньо типовою та не має значної складності для обґрунтування правової позиції, підтвердженням чого є також наявність усталеної судової практики.
Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на зміст заяви про забезпечення позову, адже вказана заява частково відтворює доводи позовної заяви, а тому його підготовка не вимагала значного обсягу часу.
Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про відшкодування витрат на розгляд справи за статтею 21 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначає, що заявник має право на компенсацію та інших витрат лише якщо було доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим. У рішенні «Ловентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Згідно положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
На підставі вищевикладеного, витрати на правничу допомогу в розмірі 30 000 грн, на переконання колегії суддів апеляційного суду є неспівмірними із складністю даної справи, та виконаними адвокатом об`ємом роботи, розмір таких витрат не відповідає критерію реальності, розумності їхнього розміру, крім того є завищеним щодо іншої сторони спору, відтак колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення вимог про стягнення витрат на правничу допомогу, та вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн, який буде відповідати критерію розумності, виваженості та справедливості.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 382–384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», в інтересах якого діє Жабченко Тетяна Миколаївна, задовольнити частково.
Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2024 року в частині стягнення судових витрат змінити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (ЄДРПОУ 43453613) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн (десять тисяч гривень).
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складено: 16 лютого 2026 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

С.М. Сегеда