Справа № 161/26092/25 
Провадження № 1-кп/161/10/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк        30 березня 2026 року   Луцький міськрайонний суд Волинської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 
за участі: 
секретаря судового засідання ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 
захисника ОСОБА_5 
захисника ОСОБА_6 
потерпілого ОСОБА_7 
представника потерпілого ОСОБА_8 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у Луцькому міськрайонному суді Волинської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №12025030580002284 від 24.08.2025 року за обвинуваченням: 
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Полонка, Луцького району, Волинської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, студента першого курсу факультету транспорту та механічної інженерії Луцького національного технічного університету. 
раніше не засуджувався
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2861 КК України,- 
ВСТАНОВИВ:
24.08.2025 року, близько 07 години 40 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним транспортним засобом марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним автомобільною дорогою Т-03-03 поруч села Романівка, Луцького району, Волинської області (координати 50.544072, 25.252425) в напрямку села Радомишль, в порушення п.п. 2.3. (б), 2.9. (а), 12.1. та 12.3. Правил дорожнього руху України, проявив безпечність та неуважність, неправильно урахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкості руху автомобіля, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, допустив виїзд за межі проїжджої частини праворуч, де скоїв наїзд на придорожнє дерево, внаслідок чого його пасажир ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження.
Внаслідок грубих порушень вищевказаних Правил дорожнього руху України водій ОСОБА_4 спричинив пасажиру ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, закритого уламкового перелому нижньої третини діафізу лівої променевої кістки, закритого багатоуламкового перелому нижньої третини діафізу правої стегнової кістки, рани на передній поверхні правого стегна на межі середньої та нижньої третини, садна в ділянці обличчя, лівого передпліччя, обох нижніх кінцівок, які відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для загоєння переломів необхідний час більше 21 дня.
Таким чином, у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, перебуває грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 2.3. (б), 2.9. (а), 12.1., та 12.3. Правил дорожнього руху України:
-п. 2.3. (б) Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
-п. 2.9 Водієві забороняється:
а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
-п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
-п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину визнав повністю та погодився з кваліфікацією та обставинами вчинення кримінального правопорушення. Дійсно, 24.08.2025 року повертався разом з ОСОБА_7 на автомобілі марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та в районі села Романівка, Луцького району, Волинської області скоїв наїзд на дерево. Алкогольні напої вживав напередодні ввечері. В скоєному розкаюється, просить суворо не карати. Цивільний позов по відшкодуванню матеріальної шкоди повністю сплатив в судовому засіданні, просив вибачення у потерпілого. Позов по відшкодуванню моральної шкоди визнає частково, бо 300 тисяч гривень дуже велика сума. 
Потерпілий ОСОБА_7 повністю підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Наполягав на стягненні з обвинуваченого моральну шкоду у розмірі 300 тис грн. Просив призначити суворе покарання з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України в судовому засіданні, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувались докази щодо фактичних обставин кримінального провадження, оскільки вони ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку. 
Допитавши обвинуваченого, потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження щодо особи обвинуваченого, суд вважає, що подія злочину мала місце, провина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані як своїми необережними протиправними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 2861 КК України.
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вказане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за ч. 1 ст. 2861 КК України за №12025030580002284. 
Враховуючи досудову доповідь ДУ «Центр пробації» ФДУ «Центр Пробації» у Волинській області, ОСОБА_4 до кримінального відповідальності притягується вперше, до адміністративної відповідальності не притягався, на обліку в органах пробації раніше не перебував. Правопорушення вчинено у віці 20 років, умисел-відсутній. ОСОБА_4 неодружений, спільно проживає з мамою, сестрою та бабусею, тато спільно з ним не проживає, оскільки батьки розлучені близько семи років. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, низький рівень вчинення повторного кримінального правопорушення та низький рівень небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи можливе без ізоляції від суспільства. У разі прийняття рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, вважають за доцільне покласти обов`язки, передбачені ст.76 КК України. 
Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, що скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, в установах міста на обліку не перебуває, навчається, характеризується позитивно як за місцем навчання так і за місцем мешкання. 
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання своєї провини, щире каяття, повне відшкодування матеріальної шкоди. 
Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено. 
Так, згідно з положеннями ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, суд може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. 
Отже, призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд керується приписами ч.2 ст.61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи що згідно ст.12 КК України вказаний злочин є невеликої тяжкості, обставини, що пом`якшують покарання, а саме: повне визнання своєї провини, щире каяття, повне відшкодування матеріальної шкоди, з урахуванням особи винного, а саме: те, що останній є особою молодого віку, позитивну характеристику, раніше не засуджувався, повне визнання своєї вини, волонтерську діяльність, суд вважає за можливе застосувати положення ст.69 КК України та за ч. 1 ст. 2861 КК України перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу у вигляді сплати штрафу в доход держави з позбавленням права керування транспортними засобами. 
Цивільний позов по відшкодуванню матеріальної шкоди у розмірі 48700 грн., потерпілий просив залишити без розгляду, так як в судовому засіданні обвинувачений сплатив 49000 грн. 
Цивільний позов потерпілого про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у розмірі 300000 грн. підлягає задоволенню частково. 
Згідно чт.1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода завдана кримінальним правопорушенням, або іншим суспільно - небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Частиною 1 статті 128 КПК України встановлено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справи «Войтенко проти України», «Науменко проти України»).
У відповідності до Постанова Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Враховуючи ступінь вини відповідача, характер вчиненого діяння, а саме то, що злочин є необережним, але позивачу завдано шкоду здоров`ю, суд вважає розумним, виваженим та справедливим визначити суму в 100000 (сто тисяч) грн., яку не оспорює і сам обвинувачений. 
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи у розмірі 17828 грн.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.08.2025 року.
Речові докази, а саме: транспортний засіб марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути власнику; медіа файли та копії медичних карток, яких записано на цифровому носії, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження –залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 127-129, 349, 368-370, 373- 374, 392, 395 КПК України,- 
У Х В А Л И В :
ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2861 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді сплати штрафу в доход держави у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки. 
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 по відшкодуванню моральної шкоди задовольнити частково, та стягнути з ОСОБА_4 у розмірі 100000 (сто тисяч) грн на користь ОСОБА_7 . 
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи у розмірі 17828 грн.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.08.2025 року.
Речові докази, а саме: транспортний засіб марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути власнику; медіа файли та копії медичних карток, яких записано на цифровому носії, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження –залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до Волинського Апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя:
Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчий кімнаті.
Суддя: