ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
58601, м. Чернівці, вул. О.Кобилянської, 14, тел. 52-47-40, inbox@cv.arbitr.gov.ua

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року  	Справа № 926/2676/25	
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Даймондс Корпорейш”

до відповідачів 1) Товариства з обмеженою відповідальністю “Юкрейн Тауер Компані” 
2) Приватне акціонерне товариство “Київстар”

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Тереблеченська сільська рада Чернівецького району Чернівецької області

про стягнення безпідставно збережених коштів, інфляційних втрат та 3% річних в сумі 2 097 933,55 грн

Суддя Проскурняк О.Г.
Секретар судового засідання Гончар А.Ю.

Представники сторін:
Від позивача (в режимі ВКЗ) – адвокат Шегинський Р.А.
Від відповідача 1 (в режимі ВКЗ) – адвокат Терещенко К.С.
Від відповідача 2 (в режимі ВКЗ)– адвокат Суха Ю.О.
Від третьої особи – не з`явився.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю “Даймондс Корпорейш” звернулось до Господарського суду Чернівецької області із позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Юкрейн Тауер Компані” про стягнення безпідставно збережених коштів, інфляційних втрат та 3% річних в сумі 2 097 933,55 грн.
Стислий виклад позиції позивача.
Позов обґрунтований тим, що 28 січня 2025 року ТОВ “Даймондс Корпорейш” набуло право власності на земельну ділянку з кадастровим номером: 7321085400:01:006:0018.
Відповідач 1 - Товариство з обмеженою відповідальністю “Юкрейн Тауер Компані” використовує земельну ділянку з кадастровим номером: 7321085400:01:006:0018 для розміщення та експлуатації об`єктів телекомунікації.
Проте, як зазначає позивач, між власником земельної ділянки та ТОВ “Юкрейн Тауер Компані” відсутні договірні відносини.
Позивач вказує, що неодноразово звертався до ТОВ “Юкрейн Тауер Компані” з листами щодо укладання Договору. Однак, відповідач 1 відмовився щодо укладання договору та зазначив, що між Тереблеченською сільською радою та ТОВ “Юкрейн Тауер Компані” вже укладено такий Договір.
Так, оскільки відповідач 1 розміщує телекомунікаційне обладнання на земельній ділянці з кадастровим номером: 7321085400:01:006:0018 площею 0,076 га без дозвільних документів, відмовляється від укладання договору з власником земельної ділянки, ТОВ “Даймондс Корпорейш” звернулось з цим позовом до суду про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою, інфляційних втрат та 3% річних в сумі 2 097 933,55 грн.
02 жовтня 2025 року через систему “Електронний суд” надійшла відповідь позивача на відзив ТОВ “Юкрейн Тауер Компані”.
У зазначені відповіді на відзив представник позивач вказує, що договір про надання послуг з утримання обладнання від 30 грудня 2007 року, укладений між Відповідачем і Тереблечівською сільською радою (третя особа), не заслуговує на увагу в контексті заявленого позову, оскільки надання сільської радою будь-яких послуг із безпосереднього розміщенням будь-якого обладнання, як неправдиво стверджує Відповідач, не передбачено.
Крім цього, як стверджує представник позивача, сільська рада не є постачальником таких послуг, не може і не здійснює діяльність із розміщення телекомунікаційного обладнання на земельних ділянках. Проте, відповідач має необхідну ліцензію і здійснює таку діяльність, про що Київстар письмово зазначив в своєму відзиві на позов.
Представник позивач зазначає, що укладення угод про отримання, надання послуг комерційного характеру для органів місцевого самоврядування потребує дотримання проведення відкритих тендерних процедур. В даному випадку сільська рада ніяких тендерів на закупівлю чи продаж послуг не проводила.
Також, на думку представника, дії відповідача щодо купівлі у Київстар, а потім раптового продажу, тому ж Київстар цього телекомунікаційного обладнання, належить розглядати мінімум як недобросовісні. Загальновідомо, що Товариство з обмеженою відповідальністю “Юкрейн Тауер Компані” і ПАТ “Київстар” є пов`язаними за одним засновником особами та мають однакову юридичну адресу.
Стислий виклад позиції відповідача 1.
04 вересня 2025 року через систему “Електронний суд” надійшов відзив ТОВ “Юкрейн Тауер Компані” на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення позову, вважає його необґрунтованим та безпідставним.
В поданому відзиві представник відповідача 1 зазначає, що ТОВ “Юкрейн Тауер Компані” є неналежним відповідачем та суб`єктом спірних відносин, оскільки майно, що розміщувалось в с. Тереблече Чернівецької області, було передане ПрАТ “Київстар”.
На сьогодні та на період, за який позивач вимагає стягнення безпідставно збережених коштів, інфляційних втрат та 3% річних в сумі 2 097 933,55 грн., відповідач 1 не має у власності майна\обладнання, яке б розміщувалось за адресою: місцезнаходження: с. Тереблече, Чернівецької області на земельній ділянці з кадастровим номером 7321085400:01:006:0018.
Крім того, адвокат відповідача 1 вказує, що 16 січня 2025 року ТОВ “Даймондс Корпорейшн” набуло право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7321085400:01:006:0018, але до моменту подачі позовної заяви позивач жодного разу не повідомляв відповідача 1 про набуття права власності на земельну ділянку.
Також представник стверджує, що положення Постанови, яку застосовував позивач при розрахунку розміру безпідставно збережених коштів, не можуть застосовуватися до спірних правовідносин, так як остання регулює правовідносини щодо розміщення майна на об`єктах державного та комунального майна.
Стислий виклад позиції відповідача 2.
29 вересня 2025 року через систему “Електронний суд” надійшов відзив ПрАТ “Київстар” на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення позову, вважає його необґрунтованим та безпідставним.
В зазначеному вище відзиві на позов представник відповідача 2 зазначає, що 30 грудня 2007 року між Тереблечівською сільською радою та Закритим акціонерним товариством “Київстар Дж.Ес.Ем.” (в подальшому змінено найменування на Приватне акціонерне товариство “Київстар”) підписано Договір про надання послуг з утримання обладнання CHN031. Відповідно до умов даного Договору, Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання прийняти обладнання базової станції Замовника та антенно-фідерних пристроїв такої станції, розмістити їх у погодженому з Замовником місці та власними силами і на власний ризик надавати комплекс послуг з утримання обладнання базової станції Замовника, спрямованих на підтримку цілісності елементів БС та забезпечення нагляду за її функціонуванням. Перелік послуг з утримання обладнання БС наведено у додатку №1 до цього Договору. За згодою Сторін, контейнер з обладнанням та антенно-фідерні пристрої базової станції стільникового зв`язку розташовуються за адресою: с. Тереблече, Чернівецька область, Глибоцький район, CHN031.
Надалі, як зазначає відповідач 2, між Тереблечівською сільською радою, ПрАТ «Київстар» та ТОВ «ЮТК» підписано Угоду про заміну сторони у зобов`язанні від 01 травня 2023 року, з метою договірного врегулювання заміни сторони у Договорі про надання послуг з утримання обладнання CHN031 від 30 грудня 2007 року.
За цією угодою Київстар передав, а ЮТК прийняло усі права та обов`язки за Договором утримання та стало стороною зазначеного Договору замість Відповідача-2.
26 липня 2024 року ТОВ “Юкрейн Тауер Компані” відчужело ПрАТ “Київстар” обладнання, що розміщується в с. Тереблече, Чернівецької області.
Так, представник відповідача 2 стверджує, що обладнання ТОВ «Юкрейн Тауер Компані» та ПрАТ “Київстар” розміщенні на території Тереблечівської сільськаї ради. Розміщення обладнання ПрАТ “Київстар” у с. Теребелече здійснюється на підставі договору від 30 грудня 2007 року, укладеного між Київстар та Теребелечівською сільською радою, за яким здійснюється належне виконання з обох сторін.
Крім цього, представник вказує, що положення Постанови, яку застосовував позивач при розрахунку розміру безпідставно збережених коштів, не можуть застосовуватися до спірних правовідносин.
Як зазначає позивач, у матеріалах справи відсутні будь-які докази розміщення обладнання Київстар на земельній ділянці за кадастровим номером 7321085400:01:006:0018.
Стислий виклад позиції третьої особи.
Тереблеченська сільська рада Чернівецького району Чернівецької області своїм правом, передбаченим статтею 167 ГПК України, на подання пояснень щодо позову або відзиву не скористалась.
Процесуальні дії у справі.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 серпня 2025 року, судову справу № 926/2676/25 передано на розгляд судді Проскурняку О.Г.
Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 13 серпня 2025 року позовну заяву залишено без руху; для усунення зазначених недоліків позивачу належало надати суду: докази, що підтверджують сплату судового збору в розмірі 31 469,00 грн; встановлено строк для виправлення недоліків позовної заяви – 5 днів з моменту отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Ухвалою суду від 19 серпня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 08 вересня 2025 року.
Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 08 вересня 2025 року підготовче засідання у справі № 926/2676/25 відкладено на 08 жовтня 2025 року; залучено до участі у справі в якості співвідповідача - Приватне акціонерне товариство “Київстар”; залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Тереблеченську сільську раду Чернівецького району Чернівецької області.
Ухвалою суду від 08 жовтня 2025 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; відкладено підготовче судове засідання по справі № 926/2676/25 на 22 жовтня 2025 року.
Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 22 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження у справі № 926/2676/25; призначено справу до розгляду по суті на 05 листопада 2025 року.
Ухвалою суду від 05 листопада 2025 року в судовому засіданні по розгляду справи по суті оголошено перерву до 02 грудня 2025 року.
Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 02 грудня 2025 року в судовому засіданні з розгляду справи № 926/2676/25 по суті оголошено перерву до 30 грудня 2025 року; витребувано у позивача копію Договору купівлі-продажу № 604 від 28 січня 2025 року укладеного між ТОВ “Даймондс Корпорейшн” та Тереблеченською сільською радою.
Ухвалою суду від 30 грудня 2025 року в судовому засіданні по розгляду справи по суті оголошено перерву до 26 січня 2026 року.
Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 26 січня 2026 року відкладено розгляд справи № 926/2676/25 по суті на 02 березня 2026 року.
Ухвалою суду від 02 березня 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача 2 про зупинення провадження у справі.
Адвокат позивача в судовому засіданні 02 березня 2026 року підтримав позов та просила його задовольнити.
Представники відповідача 1, 2 в судовому засіданні 02 березня 2026 року заперечували щодо задоволення позову з підстав, викладених у відзивах на позов.
Третя особа явку належного представника в судове засідання вкотре не забезпечила, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце судового засідання.
Відповідно до частини 1 статті 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Так, з огляду на неодноразову неявку представника третьої особи, який не повідомив про причини такої неявки, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності представника третьої особи.
В порядку статей 8, 222 Господарського процесуального кодексу України, здійснювалося фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.
Відповідно до статті 219 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у судовому засіданні за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини справи, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд 

ВСТАНОВИВ:

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Так, 30 грудня 2007 року між Тереблечівською сільською радою (далі - Виконавець) та Закритим акціонерним товариством “Київстар Дж.Ес.Ем.” (в подальшому, змінено найменування на Приватне Акціонерне Товариство “Київстар”) (далі – Замовник) підписано Договір про надання послуг з утримання обладнання № CHN031 (далі – Договір утримання).
Згідно положень пункту 1.2. Договору утримання, контейнер з обладнанням та антенно-фідерні пристрої базової станції стільникового зв`язку розташовуються за адресою: с. Тереблене, Чернівецька область, Глибоцький район, СНN031 (надалі - Місце розташування). 
На виконання умов Договору утримання, між ЗАТ “Київстар Дж.Ес.Ем.” та Тереблечівською сільською радою підписано Акт приймання-передачі обладнання від 30 грудня 2007 року, яке встановлене Замовником на об`єкті виконавця за адресою: Чернівецька обл., Глибоцький район, с. Тереблече.
В подальшому, 01 травня 2023 року між Тереблеченською сільською радою (Сторона-1), ПрАТ “Київстар” (Сторона-2) та ТОВ “Юкрейт Тауер Компані” (Сторона-3) підписано Угоду про заміну сторони у зобов`язанні. 
З метою договірного врегулювання заміни сторони у Договорі про надання послуг з утримання обладнання № CHN031 від 30 грудня 2007 року, Сторони домовились про наступне: 
“1. Сторона-2 передає, а Сторона-3 приймає усі права та обов`язки за Договором про надання послуг з утримання обладнання CHN031 від 30.12.2007 року та стає стороною зазначеного Договору замість Сторони- 2.
2. Сторона-1 погоджує вищевказану заміну сторони у Договорі.
3. Сторона-2 гарантує, що Договір є дійсним, а її права та обов`язки за Договором є такими, що можуть бути повністю передані Стороні-3.
4. Разом з підписанням Угоди Сторона-2 передає Стороні-3 оригінал Договору та усі документи, укладені на його виконання.”
26 липня 2024 року ТОВ “Юкрейт Тауер Компані, на підставі Розпорядження про вибуття основних засобів №431-24/ЮТК від 19 липня 2024 року та Акту приймання-передачі товару від 26 липня 2024 року, обладнання, що знаходилось за адресою Чернівецька обл., Глибоцький р-н., с. Тереблече (TUC0831) відчужено на користь ПАТ “Київстар”. 
Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав, 16 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю “Даймондс Корпорейш” та Тереблеченською сільською радою Чернівецького району Чернівецької області укладено Договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7321085400:01:006:0018. 
В подальшому, 28 січня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю “Даймондс Корпорейш” набуло право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7321085400:01:006:0018 на підставі договору купівлі-продажу № 604.
Як зазначає позивач, на придбаній ним земельні ділянці з кадастровим номером 7321085400:01:006:0018 знаходиться телекомунікаційне обладнання відповідачів, у зв`язку із чим, розраховано безпідставно збережені кошти за період з 28 січня 2025 року по 28 липня 2025 рік в сумі 2 052 000,00 грн.
На підтвердження знаходження телекомунікаційного обладнання на земельні ділянці з кадастровим номером 7321085400:01:006:0018, позивачем долучено фотографії телекомунікаційного обладнання. 
При розрахунку безпідставно збережених коштів за період з 28 січня 2025 року по 28 липня 2025 року, позивачем використано Порядок розміщення об`єктів і споруд електронних комунікацій на земельних ділянках та інших об`єктах нерухомого майна державної та комунальної власності під час воєнного стану, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 13 травня 2025 р. № 555 (далі - Порядок).
Згідно пункту 1 Порядку, цей Порядок визначає процедуру розміщення об`єктів і споруд електронних комунікацій на земельних ділянках та інших об`єктах нерухомого майна державної та комунальної власності під час дії правового режиму воєнного стану в Україні.
В той же час, земельна ділянка з кадастровим номером 7321085400:01:006:0018 з 28 січня 2025 року знаходиться у приватній власності Товариства з обмеженою відповідальністю “Даймондс Корпорейш”.
Відтак, оскільки спірна земельна ділянка перебуває у приватній власності, позивачем помилково використано норми зазначеного вище Порядку для розрахунку боргу безпідставно збережених коштів.
Крім цього, з долучених позивачем фотографій неможливо встановити на якій саме земельній ділянці знаходиться телекомунікаційне обладнання.
Згідно змісту статті 21 ЗУ “Про оренду землі”, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Частиною 1 статті 627 ЦК України унормовано, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
Оскільки ціна договору оренди земельної ділянки приватної форми власності між юридичними особами визначається за домовленістю сторін, позивачем при зверненні до суду невірно розраховано суму безпідставно збережених коштів, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення безпідставно збережених коштів в сумі 2 052 000,00 грн.
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 07.04.2020 (справа №910/4590/19), зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги (п. 43 мотивувальної частини постанови).
Так, оскільки відсутні правові підстави для стягнення безпідставно збережених коштів, відсутні підстави для нарахування та стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 31 063,58 грн, 3 % річних в сумі 14 869,97 грн.
Посилання відповідачів, що ними вже укладенвся Договір оренди земельної ділянки з Тереблеченською сільською радою Чернівецького району Чернівецької області, оцінюється судом критично, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Статтею 13 Закону України “Про оренду землі” визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. 
Згідно змісту статті 15 Закону України “Про оренду землі”, істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
30 грудня 2007 року між Тереблечівською сільською радою (далі - Виконавець) та Закритим акціонерним товариством “Київстар Дж.Ес.Ем.” (в подальшому, змінено найменування на Приватне Акціонерне Товариство “Київстар”) (далі – Замовник) підписано Договір про надання послуг з утримання обладнання № CHN031. (далі – Договір утримання)
Пунктом 1.1. Договору утримання визначено, що відповідно до умов цього договору Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання прийняти обладнання базової станції Замовника та антенно-фідерних пристроїв такої станції (далі в тексті договору «БС»), розмістити їх у погодженому з Замовником місці та власними силами і на власний ризик надавати комплекс послуг з утримання обладнання базової станції Замовника та антенно-фідерних пристроїв такої станції, спрямованих на підтримку цілісності елементів базової станції Замовника та забезпечення нагляду за її функціонуванням, Перелік послуг з утримання обладнання БС Замовника наведено у додатку №1 до цього договору, який складає невід`ємну його частину. Зазначений перелік не є вичерпним та може коригуватись сторонами в залежності від умов експлуатації БС. Під час надання вказаних послуг БС може експлуатуватися Замовником в мережі стільникового мобільного зв`язку ЗАТ «Київстар Дж. Ес. Ем.».
Згідно пункту 1.2-.1.3. Договору утримання, Територія, де будуть надаватися послуги визначається за місцем розташування обладнання БС Замовника, За згодою сторін, контейнер з обладнанням та антенно-фідерні пристрої базової станції стільникового зв`язку розташовуються за адресою: с. Тереблене, Чернівецька область, Глибоцький район, CHN031 (надалі - Місце розташування). Місце розташування радіотехнічної апаратури повинно бути ізольованим, мати захищений доступ, бути обладнаним пожежною та охоронною сигналізацією. Проведення відповідних робіт, зокрема щодо встановлення окремого захисного контейнера, покладається на Замовника, здійснюється його силами та за його рахунок.
Так, проаналізувавши вказаний Договір, суд зазначає, що в ньому відсутні всі ключові елементу договору оренди землі. Укладений договір утримання не передбачає передачі земельної ділянки у володіння чи користування та не встановлює речових прав на землю, у зв`язку з чим не може вважатися договором оренди землі.
Відповідно до частин 3, 4 статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до вимог статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).
Згідно статті 78 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Відповідно до статті 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Крім того, суд звертає увагу сторін на наступне.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі “Серявін та інші проти України” наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. 
Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі “Трофимчук проти України”).
Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні позову.
Стосовно розподілу судових витрат.
Частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до положень частини 1 статті 4 Закону України “Про судовий збір”, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України “Про судовий збір”, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру, ставка судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Станом на 1 січня 2025 року статтею 7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2025 рік” встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3 028,00 грн.
Відтак, розмір судового збору, що підлягає оплаті за подання позовної заяви майнового характеру про стягнення заборгованості в сумі 2 097 933,55 грн 31 469,00 грн.
В той же час, відповідно до частини 3 статті 4 Закону України “Про судовий збір”, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Пунктом 2 частини 4 статті 129 ГПК України визначено, що у разі відмови в позові, судові витрати покладаються на позивача.
Враховуючи зазначене, сплачений з урахуванням пониженого коефіцієнту судовий збір в розмірі 25 175,20 слід залишити за позивачем.
Керуючись статтями 2, 4, 5, 13, 73 – 79, 86, 123, 129, 194, 219, 222 - 240 Господарського процесуального кодексу України суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову - відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано – 04 березня 2026 року

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Західного апеляційного господарського суду. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Суддя О.Г. Проскурняк