ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
58601, м. Чернівці, вул. О.Кобилянської, 14, тел. 52-47-40, inbox@cv.arbitr.gov.ua

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року  	Справа № 926/3719/25	
За позовом Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” 
до відповідача Акціонерного товариства “Чернівціобленерго” 

про стягнення заборгованості за договором про надання послуг передачі електричної енергії в сумі 71 644,30 грн

Суддя Проскурняк О.Г.
Секретар судового засідання Гончар А.Ю.

Представники сторін: 
Від позивача (в режимі ВКЗ) – адвокат Сивик А.П.
Від відповідача – не з`явився.

СУТЬ СПОРУ: Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулось до Господарського суду Чернівецької області із позовом до відповідача Акціонерного товариства "Чернівціобленерго" про стягнення заборгованості за договором про надання послуг передачі електричної енергії в сумі 71 644,30 грн (з яких 71 483,08 грн - 3 % річних та 161,22 грн - інфляційні втрати).
Позов обґрунтовано тим, що ПАТ “Національна енергетична компанія “Укренерго” та АТ “Чернівціобленерго” укладено Договір про надання послуг з передачі електричної енергії №0517-02041-ПП від 01 січня 2024 року (в редакціях, визначених наказами №549 від 03.10.2023 року, №343 від 07.06.2024 року, №625 від 06.08.2025 року (далі – Договір).
Згідно умов даного Договору, оплата за Договором здійснюється на умовах поетапної попередньої оплати вартості Послуги за поточний розрахунковий період, а за наслідком завершення розрахункового періоду, яким є календарний місяць, остаточний розрахунок Користувачем проводиться за фактом наданих послуг на підставі акту приймання-передачі Послуги.
В період з липня по серпень 2025 року позивач надав відповідачу послуги з передачі електричної енергії, що було оформлено актами приймання передачі Послуги та актами коригування до актів приймання-передачі Послуги. При цьому, відповідач здійснив оплату за надані йому послуги з порушенням строків оплати, встановлених Договором.
Так, на думку позивача, за порушення строків оплати, АТ “Чернівціобленерго” зобов`язане сплатити НЕК “Укренерго” три відсотки річних у розмірі 71 483,08 грн. та інфляційні втрати у розмірі 161,22 грн.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 листопада 2025 року, судову справу № 926/3719/25 передано на розгляд судді Проскурняку О.Г.
Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 07 листопада 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 26 листопада 2025 року.
24 листопада 2025 року через систему “Електронний суд” надійшов відзив відповідача на позов, в якому зауважив, що відповідачем в повному обсязі здійснено оплату послуг за Договором № 0517-02041-ПП, за період липня-серпня 2025 року.
Крім цього, представник звертає увагу, що протермінування у виконанні зобов`язань, зумовлене значним зниженням фінансової спроможності відповідача, зумовленій протиправними діями НКРЕКП, які полягають у встановленні економічно необґрунтованих тарифів на послугу з розподілу АТ “Чернівціобленерго” впродовж регуляторного періоду 2025 року. 
Представник відповідача зазначає, що ціна Договору про надання послуг передачі електричної енергії є державною регульованою ціною та встановлюється НКРЕКП у відповідності до затверджених Методик та не залежить від волі сторін, а саме ПАТ “НЕК “Укренерго” та АТ “Чернівціобленерго”
Представник вказує, що починаючи з 2023 року, затверджені НКРЕКП тарифи на розподіл електричної енергії АТ “Чернівціобленерго” покривали лише: в 2023 році 85%, в 2024 році 83%, а в 2025 році 90% витрат затверджених структур тарифів, що призвело до критичного недофінансування операційної діяльності Товариства. Саме вказаний факт призвів до нарощення заборгованості за Договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 0517-02041-ПП.
Також представник зазначає, що вже третій рік поспіль, починаючи з 2023 року, АТ “Чернівціобленерго” перебуває у вкрай важкому фінансово-економічному становищі через встановлення НКРЕКП занижених, економічно необґрунтованих тарифів на розподіл електроенергії, з огляду на що, відповідач просить зменшити розмір компенсаційних втрат, за прострочення оплати суми основної заборгованості за Договором № 0517-02041-ПП за період липня по серпнень 2025 року на 10 %.
Ухвалою суду від 26 листопада 2025 року відкладено підготовче засідання у справі № 926/3719/25 на 23 грудня 2025 року.
27 листопада 2025 року через систему “Електронний суд” надійшов відповідь позивача на відзив, в якому зазначив, що три проценти річних є законодавчо встановленим розміром процентів річних, які боржник повинен сплатити у разі неналежного виконання грошового зобов`язання. Три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) є мінімальним розміром процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником. Тому зменшення судом процентів річних можливе лише до такого розміру, тобто не менше ніж три проценти річних.
Також, представник позивача посилається на положення статті 617 ЦК України, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов`язання.
Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 23 грудня 2025 року закрито підготовче провадження у справі № 926/3719/25; призначено справу до розгляду по суті на 20 січня 2026 року.
Ухвалою суду від 12 січня 2026 року судове засідання з розгляду справи № 926/3719/25 по суті призначено на 10 лютого 2026 року.
Ухвалою суду від 10 лютого 2026 року відкладено ухвалення та проголошення судового рішення у справі № 926/3719/25 на 11 лютого 2026 року.
Відповідно до положень статей 219, 220 ГПК України рішення у даній справі прийнято 11 лютого 2026 року.
Розглянувши матеріали справи, вживши всі передбачені законом заходи для всебічного, повного та об`єктивного встановлення обставин справи, на яких ґрунтуються позовна вимога, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, заслухавши представників сторін, суд 

ВСТАНОВИВ:

НЕК “Укренерго” є юридичною особою, що утворена 29 липня 2019 року як акціонерне товариство, 100% акцій якого закріплюються в державній власності, внаслідок реорганізації шляхом перетворення Державного підприємства “Національна енергетична компанія “Укренерго” відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 15.02.2019 №73 та розпорядження Кабінету міністрів України від 22.11.2017 №829-р “Про погодження перетворення державного підприємства «Національна енергетична компанія “Укренерго” у приватне акціонерне товариство”.
Відтак, ПАТ “НЕК “Укренерго” є правонаступником майна, усіх прав та обов`язків ДП “НЕК “Укренерго” відповідно до статті 108 ЦК України, пункту 5 Порядку перетворення державного унітарного комерційного підприємства в акціонерне товариство, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29.08.2012 №802, пункту 3.2 Статуту НЕК “Укренерго”.
Згідно статті 11 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Так, між Державним підприємством “Національна енергетична компанія “Укренерго”, правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство “Національна енергетична компанія “Укренерго” та Акціонерним товариством "Чернівціобленерго" укладено Договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0517-02041-ПП від 01 січня 2024 року (в редакціях, визначених наказами №549 від 03 жовтня 2023 року, №343 від 07 червня 2024 року, №625 від 06 серпня 2025 року (далі – Договір).
Відповідно до пункту 2.1 Договору, ОСП безперервно надає послугу з передачі електричної енергії (далі – Послуга), а Користувач зобов`язується здійснювати оплату за Послугу відповідно до умов цього Договору. 
Згідно пункту 3 частини 2 статті 33 Закону України “Про ринок електричної енергії”, оператор системи передачі має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надані послуги з передачі та послуги з диспетчерського (оперативно технологічного) управління. 
Пунктом 4.1. Договору визначено, що планова та/або фактична вартість Послуги визначається на підставі діючого на момент надання Послуги тарифу на послуги з передачі електричної енергії або ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру та планового та/або фактичного обсягу Послуги в розрахунковому періоді. На вартість Послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України. Тариф на послуги з передачі електричної енергії затверджується НКРЕКП відповідно до затвердженої ним методики (порядку) та . оприлюднюється ОСП на офіційному вебсайті https: //ua.energy/.
Відповідно до пункту 5.1. Договору для розрахунків за цим Договором використовується плановий і фактичний обсяги Послуги.
Згідно пункту 6.1. Договору розрахунковим періодом за цим Договором є 1 календарний місяць. 
Пунктом 6.2 Договору визначено, що користувач здійснює поетапну оплату планової вартості Послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із такою системою платежів і розрахунків: 
- 1 платіж – до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду; 
- 2 платіж – до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду; 
- 3 платіж – до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду. 
Плановий обсяг послуги, що використовується для розрахунку планової вартості послуги, визначається на підставі даних АКО за кожну декаду розрахункового періоду.
Згідно пункту 6.4. Договору, користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг Рослуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів приймання-передачі Послуги, наданих ОСП, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі – Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі. 
Вартість наданої Послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Акти приймання-передачі Послуги направляються Користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). 
Коригування обсягів та вартості наданої Послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за наступною версією даних комерційного обліку, що надається АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в Системі управління ринком, що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку. 
Оплату вартості Послуги, після коригування обсягів та вартості Послуг Користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта приймання-передачі Послуги (включно), або Акта приймання передачі Послуги щодо проведення донарахувань в минулих періодах (включно). 
Акти приймання-передачі Послуги та акти коригування до актів приймання-передачі Послуги у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє Користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням Сервісу) або надає Користувачу два примірники Акта приймання-передачі Послуги та/або акта коригування до актів приймання-передачі Послуги в паперовій формі, підписані власноручним підписом зі свого боку. Користувач здійснює підписання актів приймання-передачі Послуги та актів коригування до актів приймання-передачі Послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3 робочих днів з дня їх отримання Користувачем.
Згідно пункту 10.3. Договору, рахунки, акти приймання-передачі, акти коригування до актів приймання-передачі Послуги, акти звірки розрахунків наданої Послуги, повідомлення вважаються отриманими Стороною: 
у день їх доставки кур`єром, що підтверджується квитанцією про вручення одержувачеві, яка підписується його уповноваженим представником; 
у день особистого вручення, що підтверджується підписом уповноваженого представника одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції. 
Електронний документ, який направляється Стороною на виконання цього Договору через Сервіс, вважається одержаним іншою Стороною з моменту набуття документом статусу «Доставлено» у Сервісі. 
Сторони визнають, що електронний документ, сформований, підписаний та переданий за допомогою Сервісу, є оригіналом та має повну юридичну силу, створює права та обов`язки для Сторін, та визнається рівнозначним документом ідентичному документу, який міг би бути створений однією зі Сторін на паперовому носії та скріплений власноручними підписами уповноважених осіб.
Відповідно до пункту 10.4. Договору, будь-які документи, що створюються/укладаються Сторонами під час виконання цього Договору (у тому числі акт приймання-передачі Послуги або акт коригування до акта приймання-передачі Послуги), можуть бути підписані Сторонами як у паперовій формі шляхом проставляння власноручного підпису уповноваженої особи на час тимчасового не функціонування Сервісу, про що ОСП зобов`язаний повідомити на своєму офіційному вебсайті, так і в електронній формі з використанням електронного підпису (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено законом) за допомогою Сервісу, який забезпечує юридично значимий електронний документообіг між Сторонами та знаходиться в мережі Інтернет за посиланням: https://online.ua.energy/. Один документ повинен бути підписаний обома Сторонами у один і той самий спосіб (в залежності від форми документа).
Згідно Акту приймання-передачі Послуги № ПРА-0011554 за липень 2025 року від 31 липня 2025 року, позивач надав відповідачу послуги з передачі електричної енергії на суму 11 647 979,52 грн.
Відповідно до Акту приймання-передачі Послуги № ПРА-0012173 за серпень 2025 року від 31 серпня 2025 року позивач надав відповідачу послуги з передачі електричної енергії на суму 11 640 567,56 грн.
Дані Акти приймання передачі отримані відповідачем, що підтверджується витягами з електронний документообіг між Сторонами.
Відповідачем в повному обсязі сплачено вартість послуг з передачі електричної енергії за липень 2025 року на суму 11 647 979,52 грн - 16 вересня 2025 року та за серпень 2025 року в сумі 11 640 567,56 грн – 03 жовтня 2025 року. Даний факт підтверджується платіжними інструкціями № 10457, № 9880 від 16 вересня 2025 року та платіжною інструкцією № 10457 від 03 жовтня 2025 року, які наявні в матеріалах справи.
В той же час, дані платежі здійснені з простроченням терміну такої оплати.
Так, згідно умов пункту 6.2. Договору, 1 плановий платіж за першу декаду липня 2025 року, відповідно до рахунку - фактури №ПР 0042650/0517-02041-ПП від 15 липня 2025 року, відповідач зобов`язаний був сплатити позивачу 3 747 833,45 грн. у строк до 18.07.2025 року. 
Перебіг прострочки перервано в наслідок отримання відповідачем 12 серпня 2025 року акту приймання передачі Послуги за липень 2025 року.
2 плановий платіж за другу декаду липня 2025 року, відповідно до рахунку - фактури №ПР 0043199/0517-02041-ПП від 25 липня 2025 року, відповідач зобов`язаний був сплатити позивачу 3 629 671,81 грн. у строк до 28 липня 2025 року. 
Перебіг прострочки перервано в наслідок отримання відповідачем 12 серпня 2025 року акту приймання передачі Послуги за липень 2025 року.
3 плановий платіж за третю декаду липня 2025 року, відповідно до рахунку - фактури № ПР 0043750/0517-02041-ПП від 05 серпня 2025 року, відповідач зобов`язаний був сплатити позивачу 4 214 245,32 грн. у строк до 08 серпня 2025 року.
Перебіг прострочки перервано в наслідок отримання відповідачем 12 серпня 2025 року акту приймання передачі Послуги за липень 2025 року.
1 плановий платіж за першу декаду серпня 2025 року, відповідно до рахунку - фактури №ПР 0044874/0517-02041-ПП від 15 серпня 2025 року відповідач зобов`язаний був сплатити позивачу 3 694 817,81 грн. у строк до 18 серпня 2025 року.
Перебіг прострочки перервано в наслідок отримання Відповідачем 12 вересня 2025 року акту приймання передачі Послуги за серпень 2025 року. 
2 плановий платіж за другу декаду серпня 2025 року, відповідно до рахунку - фактури №ПР 0045434/0517-02041-ПП від 25 серпня 2025 року, відповідач зобов`язаний був сплатити позивачу 3 835 264,06 грн. у строк до 28 серпня 2025 року.
Перебіг прострочки перервано в наслідок отримання відповідачем 12 вересня 2025 року акту приймання передачі Послуги за серпень 2025 року.
3 плановий платіж за третю декаду серпня 2025 року, відповідно до рахунку - фактури № ПР 0045997/0517-02041-ПП від 05 вересня 2025 року, відповідач зобов`язаний був сплатити позивачу 4 155 367,50 грн. у строк до 08 вересня 2025 року.
Перебіг прострочки перервано в наслідок отримання відповідачем 12 вересня 2025 року акту приймання передачі Послуги за серпень 2025 року.
Внаслідок порушення АТ “Чернівціобленерго” умов договору щодо своєчасної сплати коштів по зобов`язаннях за надані послуги, що виникли в період з липня 2025 року по серпень 2025 року, позивачем нараховано 3 % річних та інфляційні втрати.
Відповідно до пункту 7.1. Договору, ОСП має право, зокрема, отримувати від Користувача своєчасну оплату за Послугу, у разі виявлення порушень умов цього Договору Користувачем, що передбачає застосування санкцій чи які тягнуть за собою збитки, недоотриману вигоду тощо, ОСП має право вимагати від Користувача відповідного відшкодування.
Пунктом 9.3 Договору визначено, що Користувач зобов`язується, зокрема, здійснювати вчасно та у повному обсязі оплату за Послугу на умовах, визначених цим Договором.
Як вбачається зі змісту відзиву відповідача на позов, останній фактично визначає прострочення сплати коштів по зобов`язаннях за надані послуги, при цьому вказує на те, що затверджені тарифи не покривають витрат відповідача, з огляду на що відповідач знаходиться у вкрай важкому фінансово-економічному становищі.
Відтак, відповідач просить зменшити розмір компенсаційних втрат, за прострочення оплати суми основної заборгованості за Договором № 0517-02041-ПП за період липня по серпень 2025 року.
Щодо можливості зменшення розміру 3 % річних та інфляційний втрат, суд вказує про наступне.
Згідно статті 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.
Тому у випадках порушення грошового зобов`язання суди не повинні приймати доводи боржника з посиланням на неможливість виконання грошового зобов`язання через відсутність необхідних коштів (ст. 607 ЦК України) або відсутність вини (статті 614, 617 ЦК України чи ст. 218 ГК України).
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.06.2020 у справі №910/4926/19, від 30.03.2020 у справі №910/3011/19, від 12.04.2017 у справі №913/869/14, № 910/18432/21 від 11.07.2023.
Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку щодо можливості застосування положень статті 625 ЦК України до будь-яких грошових зобов`язань незалежно від підстав виникнення, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює окремі види зобов`язань.
У постанові від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19 (провадження № 12-189гс19) Велика Палата Верховного Суду, аналізуючи правову природу правовідносин, які виникають на підставі положень статті 625 ЦК України, зробила висновок про те, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та трьох процентів річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю.
Велика Палата Верховного Суду також неодноразово зазначала, що у статті 625 ЦК України визначено загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такий правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц, від 31.10.2018 у справі № 161/12771/15-ц, від 19.06.2019 у справі № 646/14523/15-ц, від 18.03.2020 у справі № 711/4010/13, від 23.06.2020 у справі № 536/1841/15-ц, від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17, від 22.09.2020 у справі № 918/631/19, від 09.11.2021 у справі № 320/5115/17.
Велика Палата Верховного Суду у справі № 903/602/24 від 02 липня 2025 року зазначила, що за змістом вищенаведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки єспособом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.
Такі висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19), від 07 лютого 2024 року у справі № 910/3831/22 (провадження № 12-45гс23).
Інфляційні втрати та проценти річних є спеціальним видом цивільно-правової відповідальності за прострочення грошового зобов`язання і входять до складу такого зобов`язання (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05 липня 2019 року у справі № 905/600/18).
Законодавець в главі 24 Господарського кодексу України врегулював загальні засади відповідальності учасників господарських відносин таким чином, що господарсько-правова відповідальність передбачена за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Тож справедливість, добросовісність, розумність як загальні засади цивільного законодавства є застосовними у питаннях застосування господарсько-правової відповідальності.
Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.
Отже, саме три проценти річних є законодавчо встановленим розміром процентів річних, які боржник повинен сплатити разі неналежного виконання грошового зобов`язання. Три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) є мінімальним розміром процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником. Тому зменшення судом процентів річних можливе лише до такого розміру, тобто не менше ніж три проценти річних.
Відтак розмір процентів річних, який становить законодавчо встановлений розмір трьох процентів річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом), не підлягає зменшенню судом.
З огляду на зазначене вище, суд дійшов висновку відмовити у клопотанні відповідача про зменшення розміру нарахованих 3 % річних та інфляційних втрат.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статей 526, 525 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно частини 3 статті 509 ЦК України, зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Частино 1 статті 530 ЦК унормовано, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
У відповідності до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Згідно частини 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до частин 3, 4 статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до вимог статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).
Згідно статті 78 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Відповідно до статті 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи зазначене вище, дослідивши матеріали справи та перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку, що сума заборгованості є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 2, 4, 5, 123, 194, 219, 222 - 240 Господарського процесуального кодексу України суд, -

В И Р І Ш И В:
1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з Акціонерного товариства “Чернівціобленерго” (58008, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Прутська, 23-А, код ЄДРПОУ 00130760) на користь Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25, код ЄДРПОУ 00100227) заборгованість в сумі 71 644,30 грн (з яких: 3 % річних від простроченої суми заборгованості – 71 483,08 грн; інфляційні втрати – 161,22 грн) та 2 422,40 грн судового збору.

Повний текст рішення складено та підписана – 19 лютого 2026 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Західного апеляційного господарського суду. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Суддя О.Г. Проскурняк