Справа № 420/38835/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кузьменко Н.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до страхового стажу період військової служби з 20.11.1986 року по 06.12.1988 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період військової служби з 20.11.1986 року по 06.12.1988 року та перерахувати пенсію починаючи з 30.09.2025 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років.
30.09.2025 року Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою щодо зарахування до страхового стажу період військової служби.
Відповідач листом від 03.11.2025 року повідомив про неможливість зарахування до страхового стажу період військової служби, оскільки у військовому квитку серії НОМЕР_1 неправильно зазначено по батькові заявника « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним та відсутня дата видачі документа.
Відповідно, до страхового стажу ОСОБА_1 згідно приписів військового квитка серії НОМЕР_1 не зараховано період військової служби з 20.11.1986 року по 06.12.1988 року, який складає: 2 роки 0 місяців 16 днів.
Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо не зарахування до страхового стажу періоду військової служби, що стало підставою для звернення до суду.
Відповідно до ч.1 ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Ухвалою суду від 21.11.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії було прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою, в який просив розглянути питання що зарахування до його страхового стажу періоду військової служби з 20.11.1986 року по 06.12.1988 року відповідно до військового квитка серії НОМЕР_1 .
Відповідач зазначає, що в паспорті Позивача по батькові записане як « ОСОБА_3 », в той час як у зазначеному документі – « ОСОБА_2 ».
Відтак, Головне управління Пенсійного фонду України правомірно не зарахувало до страхового стажу Позивача період військової служби з 20.11.1986 року по 06.12.1988, оскільки матеріали пенсійної справи не містять належного документа, який підтверджує проходження Позивачем військової служби у зазначений період.
Зважаючи на вищевикладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.
Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років.
30.09.2025 року Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою щодо зарахування до страхового стажу період військової служби.
Згідно записів військового квитка серії НОМЕР_1 позивачеві не зараховано період військової служби з 20.11.1986 по 06.12.1988 рік, який складає: 2 роки 0 місяців 16 днів.
Позивач звертає увагу, що факт проходження військової служби підтверджено записами трудової книжки серії НОМЕР_2 від 11.10.1968 року.
Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області листом повідомило ОСОБА_1 , що відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до статті 1 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788-XII) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
У свою чергу правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 09.07.2003 №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон №1058-IV).
Закон №1058-IV розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та визначає, зокрема, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.
Згідно з частиною 1 статті 9 Закону №1058-ІV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати, зокрема, пенсія за віком.
Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV, який набрав чинності з 01.01.2004, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом;
страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Таке ж визначення містить і частина 1 статті 24 Закону №1058-IV, яка передбачає, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до частини 4 статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до частини 2 статті 26 Закону №1058-IV, у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року не менше 31 року.
За статтею 56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Таким чином до 01.01.2004 стаж підтверджується документально, в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-IV.
Позивачу до страхового стажу не зараховано періоду проходження ним військової служби з 20.11.1986 по 06.12.1988, оскільки в наданому військовому квитку ім`я заявника не відповідає паспортним даним.
Щодо не зарахування періоду проходження позивачем військової служби, суд зазначає таке.
Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі Закон №2011-XII) час перебування громадян України на військовій службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до частини І статті 2 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі Закон №2232-ХI1), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров?я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов?язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1 788-XII (далі - Закон №1 788-XII) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно пунктів І та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов?язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду у країни на підставі показань свідків.
Пунктом 6 вказаного Порядку встановлено, що для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв?язку приймаються: військові квитки; довідки територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, розвідувальних органів, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв?язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС; довідки архівних і військово-лікувальних установ.
Проте, до страхового стажу не зараховано період строкової військової служби з 20.11.1986 по 06.12.1988 згідно з військовим квитком серії НОМЕР_1 , оскільки зазначено ім?я (мовою оригіналу ОСОБА_4 ) не відповідає паспортним даним заявника (російською мовою ОСОБА_4 ).
Згідно даних паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , на 1 сторінці зазначено: прізвище, ім?я, по батькові ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження місто Коломия, Івано-Франківської області.
Згідно даних військового квитка серії НОМЕР_1 (заповнений мовою оригіналу), на ім?я - ОСОБА_4 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий - Ивановским районным военным комиссариатом Одеской области, місце народження: г. Коломыя Ивано-Франковской области.
Вищевказаний військовий квиток належить саме позивачеві ОСОБА_1 , що не заперечується відповідачем Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області.
Спірні правовідносини в даній частині виникли з приводу лише розбіжностей у написанні по батькові, зокрема у військовому квитку зазначено російською мовою « ОСОБА_2 », тоді як правильним є « ОСОБА_3 ».
Таким чином, порівнюючи вище вказані документи (паспорт громадянина України 2 сторінка та військовий квиток - записи яких зроблено на російській мові) слід відмітити, що в таких збігаються дані щодо позивача ОСОБА_1 , зокрема: прізвище, ім?я, дата та місце народження, розбіжності містяться лише в одній літері його по батькові.
Варто також зазначити, що у трудовій книжці НОМЕР_2 на 1 сторінці (заповнена російською мовою) на ім?я: ОСОБА_4 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Таким чином, з огляду на викладене, слід відмітити, що при заповненні військового квитка ОСОБА_1 , посадовою особою Іванівського районного військомату допущено описку в по батькові позивача (в одній літері) та помилково зазначено його по батькові (російською мовою ОСОБА_2 ), замість правильного (російською мовою ОСОБА_3 ).
Щодо відсутності дати видачі військового квитка, суд зазначає наступне.
Період проходження військової служби Позивача підтверджується записами трудової книжки серії НОМЕР_2 від 05.05.1986.
Суд враховує, що повноваження щодо заповнення військового квитка покладені на відповідних посадових осіб районних (міських) військових комісаріатів. А тому недоліки записів чи їх оформлення у військовому квитку не можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу служби, оскільки визначальним є саме підтвердження факту проходження військової служби, а не правильність введення записів.
Відтак, дослідивши викладені в листі Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №33269-30659/В-02/8-1500/25 від 03.11.2025 підстави для відмови позивачу у призначенні пенсії за віком суд дійшов висновку, що такі є необґрунтованими, а відтак таке рішення пенсійного органу підлягає скасуванню.
За таких обставин, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до страхового стажу період військової служби з 20.11.1986 року по 06.12.1988 року, є протиправними.
З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період військової служби з 20.11.1986 року по 06.12.1988 року та перерахувати пенсію починаючи з 30.09.2025 року.
Суд вважає, що саме такий спосіб захисту порушеного права позивача є належним та достатнім в даному випадку.
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем за подачу даного адміністративного позову сплачено 969,00 грн. судового збору.
Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судового збору у розмірі 968,96 грн.
Керуючись Конституцією України, ст.2, 77, 90, 139, 242-246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, код ЄДРПОУ 20987385) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до страхового стажу період військової служби з 20.11.1986 року по 06.12.1988 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період військової служби з 20.11.1986 року по 06.12.1988 року та перерахувати пенсію починаючи з 30.09.2025 року.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь забезпечення ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968,96 грн.
Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.293, 295 КАС України.
Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Н.А. Кузьменко