Справа № 612/926/25
Провадження № 2/165/559/26

НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 березня 2026 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області у складі:
головуючого судді Рибас А.В.
з участю секретаря судового засідання Попіки Ю.Г., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Нововолинського міського суду Волинської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, –

встановив:

20.11.2025 року директор Товариства з обмеженою відповідальність «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» Ткаченко М. звернулася через систему «Електронний суд» до Близнюківського районного суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором.
Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 01.03.2016 року між Акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК» та ОСОБА_1 укладено угоду № CCNG-630369568, відповідно до якої кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 200 000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 01.03.2025 р. та сплатити проценти за користування кредитним коштами в розмірі 26 %. Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами договору, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені договором. Відповідно до протоколу № 2/2022 від 18.08.2022 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «АЛЬФА-БАНК», відповідно до умов яких змінено найменування банку з АТ «АЛЬФА-БАНК» на повне найменування банку «АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЕНС БАНК», скорочене найменування банку АТ «СЕНС БАНК». 17.05.2021 року укладено договір № 2, відповідно до якого АТ «АЛЬФА-БАНК» відступило на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФЛЕКСІС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № CCNG-630369568. 18.05.2021 року укладено договір № 18-05/2021, відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФЛЕКСІС» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № CCNG-630369568. 10.01.2023 року укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № CCNG-630369568. Загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № CCNG-630369568 від 01.03.2016 року станом на день формування позовної заяви становить 67 502,37 грн., з яких: 53 746,52 грн. – заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 3 675,37 грн. – заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 5 727,90 грн. – заборгованість за пенею та/або штрафами; 3 530,93 грн. – інфляційні збитки; 821,65 грн. – нараховані 3 % річних.
З огляду на викладене, представник позивача просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором № CCNG-630369568 від 01.03.2016 року в розмірі 67 502,37 грн. та судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 2 422,40 та 16 000,00 грн. витрат, понесених на правничу допомогу.
Ухвалою судді Близнюківського районного суду Харківської області від 02.12.2025 року цивільну справу № 612/926/25 за вказаною позовною заявою, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, передано за підсудністю до Володимирського міського суду Волинської області, оскільки зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо місця реєстрації відповідача ОСОБА_1 , на який прийшла відповідь, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Володимирського міського суду Волинської області від 02.01.2026 року вказану цивільну справу розподілено судді Лутаю А.М.
Ухвалою судді Володимирського міс ького суду Волинської області від 05.01.2026 року цивільну справу № 612/926/25 за вказаною позовною заявою, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, передано за підсудністю до Нововолинського міського суду Волинської області, оскільки відповідач проживає в населеному пункті, на територію якого поширюється юрисдикція Нововолинського міського суду Волинської області.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Нововолинського міського суду Волинської області від 30.01.2026 року вказана цивільна справа розподілена судді Рибас А.В.
Ухвалою судді Нововолинського міського суду Волинської області від 04 лютого 2026 року прийнято до розгляду цивільну справу, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням та викликом сторін.
Представник ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в судове засідання не з`явився, у пункті 5 прохальної частини позовної заяви просила розгляд справи проводити за відсутності представника позивача.
Відповідач ОСОБА_1 правом подати відзив не скористався, в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, заперечив щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі. Зазначив, що не згідний із сумою заборгованості та із нарахованими пенею та штрафами. Одночасно повідомив, що неодноразово здійснював погашення заборгованості.
Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Датою рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК України) 18.03.2026 року.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить такого висновку.
Судом встановлено, що 01 березня 2016 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ОСОБА_1 шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № CCNG-630369568. Мета кредиту для споживчих потреб. Максимальна сума кредиту 200 000,00 грн. Процентна ставка 26 % річних. Тип процентної ставки фіксована. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 7 % від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн.
АТ «АЛЬФА-БАНК» прийняло пропозицію відповідача на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «АЛЬФА-БАНК».
Тобто, відповідач погодився на приєднання до публічної пропозиції, підтвердив акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодився з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання.
Умови кредитування зазначені в довідці про умови кредитування з використанням картки «Максимум-готівка», яка підписана сторонами, відповідно яких строк дії картки 2 роки з можливістю перевипуску за умови дотримання клієнтом умов договору; строк дії кредитної лінії 1 рік з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання клієнтом умов договору (а.с. 12).
Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором АТ «АЛЬФА-БАНК» виконало своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти, що підтверджується випискою по рахунку за кредитною карткою відповідача ОСОБА_1 (а.с. 13-26). З виписки по рахунку відповідача вбачається, що у період з 01.03.2016 по 12.10.2023 ОСОБА_1 користувався кредитними коштами, знімав їх та періодично погашав заборгованість за кредитним договором.
Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язувався вчасно повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором, однак, незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором.
Заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «АЛЬФА-БАНК» становила 59 474, 42 грн., з яких: 53 746,52 грн. – заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 5 727,90 грн. – заборгованість за пенею та/або штрафами, що вбачається з рохрахунку заборгованості АТ «СЕНС БАНК» (а.с. 26 на зворотному боці).
17.05.2021 року між ТОВ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС» укладено договір факторингу № 2, відповідно до якого «АЛЬФА-БАНК» передало ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС» належні права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами згідно з реєстром, у тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № CCNG-630369568 від 01.03.2016 року (а.с. 29-31).
18.05.2021 року між ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 18-05/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС» передало належні права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами згідно з реєстром, у тому числі і до відповідача  ОСОБА_1 за кредитним договором № CCNG-630369568 від 01.03.2016 року (а.с. 34-39).
Згідно витягу з додатку 1-1 до договору факторингу № 18-05/21 від 18.05.2021 року вбачається, що загальна сума заборгованості ОСОБА_1 становить 59 474, 42 грн., з яких: 53 746,52 грн. – сума за основною заборгованістю в валюті договору на дату укладення договору; 5 727,90 грн. – пеня/штраф/неустойка на дату укладення договору факторингу в грн.
Заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» станом на 10.01.2023 року становила 67 502,37 грн., з яких: 53 746,52 грн. – заборгованість по основній сумі кредиту; 3 675,37 грн. – нараховані відсотки; 5 727,90 грн. – заборгованість з пені; 3 530,93 грн. – інфляційні збитки за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України; 821,65 грн. – нараховані 3 % річних за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України, що вбачається із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості фізичної особи ОСОБА_1 перед Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (а.с. 27).
Крім того, 10.01.2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/23, відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» отримало право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами згідно з реєстром, у тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № CCNG-630369568 від 01.03.2016 року (а.с. 45-48).
Згідно розрахунку загальна заборгованість ОСОБА_1 за договором перед ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» станом на 30.10.2025 складає 67 502,37 грн., з яких 53 746,52 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 3 675,37 грн. – заборгованість за відсотками; 5 727,90 грн. – заборгованість за пенею; 3 530,93 грн. – інфляційні збитки; 821,65 грн. – 3 % річних.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться – ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов`язанні – ст. 530 ЦК України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор – прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК України).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за договором про надання споживчого кредиту банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статті 610, 611 ЦК України визначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і за порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Станом на день подання позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови договору не виконуються, кошти та відсотки за його користування не повертаються.
Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи. Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно із ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, а також право вимоги, яке виникне в майбутньому. Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.
Відповідно до ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.
Згідно із ст. 1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Судом установлено, що кредитний договір укладено відповідачем з первісним кредитором в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання коштів.
Статтею 525 ЦК України установлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кошти, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Враховуючи викладене, із ОСОБА_1 підлягає стягненню 53 746,52 грн. заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) та 3 675,37 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.
Крім стягнення заборгованості за тілом кредиту та нарахованими процентами, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» просило стягнути з ОСОБА_1 5 727,90 грн. заборгованість за пенею та/або штрафами, 3 530,93 грн. інфляційних збитків та 821,65 грн. нарахованих 3 % річних.
Пунктом 18 Перехідних та прикінцевих положень Цивільного кодексу України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, пунктом 2 частини 3 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України № 2120-IX передбачено, що цей Закон застосовується до відносин за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, що виникли у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.
Законодавець на рівні акту цивільного законодавства передбачив спеціальний випадок звільнення від обов`язку позичальника сплатити неустойку (штраф, пеню) та відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України.
У даній справі 5 727,90 грн. заборгованості за пенею та/або штрафами, 3 530,93 грн. інфляційних збитків та 821,65 грн. нарахованих 3 % річних, які позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 є мірою відповідальності за невиконання боргових зобов`язань позичальником, а тому відповідач звільняється від їх сплати на період воєнного стану.
За таких обставин позовні вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» про стягнення з відповідача на його користь пені та/або штрафів, інфляційних збитків та 3 % річних не підлягають задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі – застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (2 422,40 грн.).
Оскільки позовну заяву з доданими до неї матеріалами представником позивача подано через систему «Електронний суд», при подачі позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. та заявлено позовні вимоги про стягнення 67 502,37 грн.
Судом задоволено позовні вимоги на суму 57 421,89 грн. що становить 85,1 % від ціни позовної заяви, отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2 061,50 грн.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Звертаючись до суду, представник позивача згідно вимог ст. 134 ЦПК України, в позовній заяві зазначив про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, що складається з витрат на правову допомогу та становить 16 000,00 грн., на підтвердження понесення яких долучив до позовної заяви договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року; прайс-лист АО «Лігал Ассістанс»; заяву на надання юридичної допомоги № 505 від 01.10.2025 року; витяг з Акту № 15 про надання юридичної допомоги від 31.10.2025 року (а.с. 58-62).
При визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд бере до уваги норми ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України щодо співмірності витрат на професійну правничу допомогу з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
ЄСПЛ наголошує на необхідності об`єднання об`єктивного критерію (дійсність витрат) та суб`єктивного критерію, розподіляючи суб`єктивний критерій на якісні показники (необхідність витрат для цілей конкретної справи) та кількісні (їх розумність).
Суд керується тим, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, оскільки цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи.
Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23, провадження № 14-50цс24.
Стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17).
Отже, суд з власної ініціативи перевіряє, чи є судові витрати, зокрема неминучими, реальними, розумними, пов`язаними з розглядом справи, фактично понесеними, пропорційними.
Суд зазначає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній малозначній справі не є співмірним з складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих ним послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають становити 8 000,00 грн., які слід стягнути з відповідача.
Керуючись ст. ст. 19, 81, 141, 247, 263-265, 274-279, 288 ЦПК України, ст. ст. 512, 514, 526, 530, 610, 611, 625, 1054 ЦК України, суд, –

ухвалив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором № CCNG-630369568 від 01.03.2026 року у розмірі 57 421 (п`ятдесят сім тисяч чотириста двадцять одна) гривня 89 копійок.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» витрати на оплату судового збору в сумі 2 061 (дві тисячі шістесят одну) гривню 50 копійок та 8 000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», код ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження: вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, м. Київ, 01133.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення складено 18.03.2026 року.

Головуючий суддя   .      Алла РИБАС