Справа № 344/4977/25 
Провадження № 2/344/482/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області
в складі: головуючої – судді: Домбровської Г.В.
при секретарі c/з: Катрич М.-Т.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Богунська 4» про зобов`язання вчинити дії, скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В: 

ОСОБА_1 (надалі – «Позивач») звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Богунська 4» (надалі – «Відповідач», «ОСББ «Богунська 4»), в якому з урахуванням змінених позовних вимог просить:
зобов`язати Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Богунська 4» розглянути на найближчих загальних зборах співвласників заяву ОСОБА_2 від 15.01.2025 року;
визнати неправомірним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Богунська 4» від 30.04.2025 року у частині відмови у затвердженні порядку/правил користування земельною ділянкою, прибудинковою територією та господарськими будівлями, які розташовані на земельній ділянці.
Позовні вимоги мотивовано тим, що з метою врегулювання порядку користування прибудинковою територією, включаючи господарські будівлі, які розташовані на прибудинковій території, ОСОБА_1 , як власник квартири АДРЕСА_1 , неодноразово зверталась до правління ОСББ із вимогою винести на загальні збори питання про затвердження Правил користування прибудинковою територією. 
Зокрема, з метою реалізації своїх прав як співвласника Позивачка 15.01.2025 року направила на ім`я голови ОСББ «Богунська 4» Піруса В.В. заяву про включення до порядку денного та поставити на голосування на загальних зборах ОСББ «Богунська 4», яке відбудеться 26.01.2025 року наступних питань: 
про встановлення порядку/правил користування земельною ділянкою та прибудинковою територією, зокрема акцентувавши увагу на можливості відведення частини земельної ділянки під створення машино-місць (паркінгу) для власників квартир; 
про встановлення порядку/правил користування будівлями і спорудами, які розташовані на прибудинковій території (зокрема 4 гаражі), які станом на подачу даної заяви (тобто станом на 15.01.2025 року) - зачинені.
Однак правління ОСББ ухилялось від внесення в порядок денний зборів даного питання, і лише після звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про зобов`язання розглянути заяву від 15.01.2025 року про встановлення порядку/правил користування земельною ділянкою, прибудинковою територією та господарськими будівлями, які розташовані на земельній ділянці Відповідачем 30 квітня 2025 року скликано загальні збори ОСББ «Богунська 4», на яких заява ОСОБА_1 від 15.01.2025 року була формально розглянуто. 
На думку сторони Позивача, загальні збори ОСББ фактично зімітували розгляд заяви ОСОБА_1 від 15.01.2025 року, чим створили правову невизначеність і порушили права Позивачки як співвласника. Така поведінка зборів ОСББ позбавляє ОСОБА_1 , як співвласника, можливості реалізувати право на спільне користування прибудинковою територією на визначених правилах, що створює перешкоди у здійсненні такого права.
Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві та заяві про зміну позовних вимог. 
Відповідач – Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Богунська 4» – у встановлений процесуальним законом строк правом на подання до суду відзиву на позов не скористалося.
На адресу суду представником Відповідача подано заяву в якій представник Відповідача позовні вимоги не визнав, просив в їх задоволенні відмовити. Розгляд справи просив здійснювати без їх участі. 
На виконання вимог ухвали суду Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Богунська 4» надано відповідні документи. Повідмолено, що затверджених правил/порядку користування прибудинковою територією ОСББ «Богунська 4» не існує. Інформацією про те, кому належать на праві приватної власності/користування господарські будівлі (4 гаражі), що розташовані на прибудинковій території, ОСББ не володіє.
У поданій до суду 25.09.2025 року заяві представник Відповідача звернув увагу на те, що рішення Загальних зборів ОСББ «Богунська 4» приймається усіма співвласниками квартир Об`єднання. Голова зборів не впливає на результати голосування по питаннях порядку денного, а, отже, рішення в частині вирішення питання встановлення порядку/правил користування прибудинковою територією та господарськими будівлями прийнято більшістю голосів співвласників квартир будинок АДРЕСА_2 . Останні не виявили бажання змінювати порядок/правила користування земельною ділянкою. 
Представник Відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив в задоволенні позову відмовити. В подальшому скористався правом на подання заяви про розгляд справи без його участі.
Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28.10.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.
Проаналізувавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне.
Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.
Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України).
За правилами ст.15 та ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися досуду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником квартири АДРЕСА_1 .
У будинку АДРЕСА_3 з 03.09.2019 року створено та функціонує Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Богунська 4», що підтверджено статутом ОСББ, який затверджено загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку.
Рішенням Івано-Франківської міської ради від 24.12.2020 року № 408-3 передано в постійне користування ОСББ «Богунська 4» земельну ділянку, площею 0,1337 га з кадастровим номером 2610100000:03:002:0725 для будівництва та обслуговування багатоквартирного будинку.
15.01.2025 року ОСОБА_1 направила на ім`я голови ОСББ «Богунська 4» Піруса В.В. заяву про включення до порядку денного запланованих на 26.01.2025 року Загальних зборів ОСББ та поставлення на голосування наступних питань:
про встановлення порядку/правил користування земельною ділянкою та прибудинковою територією, зокрема акцентувавши увагу на можливості відведення частини земельної ділянки під створення машино-місць (паркінгу) для власників квартир; 
про встановлення порядку/правил користування будівлями і спорудами, які розташовані на прибудинковій території (зокрема 4 гаражі), які станом на подачу даної заяви (тобто станом на 15.01.2025 року) - зачинені.
Як вбачається зі змісту Протоколу №12 Загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Богунська 4» від 26.01.2025 року, питання, які зазначені в заяві ОСОБА_1 від 15.01.2025 року, включено до порядку денного Загальних зборів не було. Однак, наприкінці Загальних Зборів було оголошено результати анкетування, проведеного 24.01.2025 року, метою якого було отримання думки співвласників щодо питання: «чи бажаєте Ви змінювати порядок/правила користування земельною ділянкою площею 0,1337 га, кадастровий номер 2610100000:03:002:0725, та затверджувати новий порядок/правила користування нею». За результатами анкетування більшість співвласників відповіли «ні, не бажаю», що свідчить про відсутність необхідності змінювати чинний порядок користування земельною ділянкою.
В той же час, як встановлено Судом, вже після відкриття провадження в даній справі, розгляд заяви ОСОБА_1 від 15.01.2025 року було включено до порядку денного (друге питання) загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Богунська 4» 30.04.2025 року.
Згідно Протоколу №13 Загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Богунська 4» від 30.04.2025 року, які відбувалися за участі ОСОБА_1 , по другому питанню порядку денного вирішили:
Загальними зборами було прийнято рішення, заяву ОСОБА_1 від 15.01.2025 року взяти до відома. 
По питанню 2.1: відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення порядку/правил користування земельною ділянкою та прибудинковою територією, що передбачає можливість відведення частини земельної ділянки під створення персональних машино-місць (паркінгу).
По питанню 2.2: за результатами голосування відмовити в задоволенні ОСОБА_1 про встановлення порядку/правил користування будівлями і спорудами, які розташовані на прибудинковій території (зокрема, 4 гаражі).
«за»: 1 співвласник,
«Проти»: 6 співвласників та 4 співвласників шляхом заповнення листа письмового опитування.

Посилаючись на протиправність рішення Загальних зборів ОСББ «Богунська 4» про відмову у затвердженні порядку/правил користування земельною ділянкою та прибудинковою територією, а також будівлями і спорудами на прибудинковій території (зокрема, 4 гаражі) будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 , як співвласник, звернулася до суду з позовом про скасування рішень Загальних зборів ОСББ та зобов`язання Загальних зборів ОСББ розглянути її заяву про затвердження порядку/правил користування земельною ділянкою та прибудинковою територією, а також будівлями і спорудами на прибудинковій території (зокрема, 4 гаражі) будинку АДРЕСА_3 .

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати економічну ситуацію і природні якості землі.
Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
За змістом статей 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Частиною другою статті 382 ЦК України передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Згідно з частинами першою та другою статті 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.
Верховний Суд у постановах від 18 липня 2018 року у справі № 916/2069/17, від 22 січня 2020 року у справі № 461/4181/18 (провадження № 61-15919св19) зазначив, що спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.
У постановах Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі № 915/1096/18, від 18 липня 2018 року у справі № 916/2069/17, від 22 листопада 2018 року у справі №904/1040/18, від 15 травня 2019 року у справі № 906/1169/17, від 06 серпня 2019 року у справі № 914/843/17 зроблено висновок, що допоміжними приміщеннями є всі без винятку приміщення багатоквартирного житлового будинку, незалежно від наявності або відсутності в них того чи іншого обладнання, комунікацій, адже їх призначенням є обслуговування не лише будинку, а й власників квартир, підвищення життєвого комфорту і наявність різних способів задоволення їх побутових потреб, пов`язаних із життєзабезпеченням. І лише приміщення, що з початку будувалися як такі, використання яких мало інше призначення (магазини, перукарні, офіси, поштові відділення тощо), залишаються тими, що не підпадають під правовий режим допоміжних приміщень.
Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою співвласників (частина друга статті 369 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники мають право: 1) вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників; 2) брати участь в управлінні багатоквартирним будинком особисто або через представника; 3) одержувати інформацію про технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, умови його утримання та експлуатації, витрати на утримання спільного майна багатоквартирного будинку та надходження, отримані від його використання; 4) безоплатно одержувати інформацію про суб`єктів права власності на всі квартири та нежитлові приміщення у багатоквартирному будинку і площу таких квартир та приміщень у порядку і межах, визначених законом; 5) ознайомлюватися з рішеннями (протоколами) зборів співвласників, листками опитування, робити з них копії; 6) на відшкодування винною особою збитків, завданих спільному майну багатоквартирного будинку, у розмірі, що відповідає частці кожного співвласника; 7) інші права, визначені законом.
Відповідно до статті 42 Земельного кодексу України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.
Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками (частина 3 статті 42 Земельного кодексу України).
Частиною 2 статті 92 Земельного кодексу України визначено, що права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають:
д) співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.
Відповідно до статті 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до статті 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону. 
Частиною першою статті 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).
Закон України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначає правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку.
Згідно з частинами першою, четвертою статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання й використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
Відповідно до ч.1, 2 статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» органами управління об`єднання є загальні збори об`єднання, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори.
Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників (ч.5 статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).
Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку (ч.8 статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).
Відповідно до ч. 10 статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» до виключної компетенції загальних зборів об`єднання відноситься, зокрема:
питання про використання спільного майна,
прийняття рішення про реконструкцію та ремонт багатоквартирного будинку або про зведення господарських споруд;
визначення обмежень на користування спільним майном.

Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосували співвласники, які разом мають більше половини загальної кількості голосів усіх співвласників (крім випадків, якщо законом та/або статутом об`єднання встановлена більша кількість голосів, необхідна для прийняття рішення). Статутом об`єднання може бути встановлена інша кількість голосів, необхідна для прийняття рішення з окремих питань. Забороняється встановлювати у статуті об`єднання кількість голосів, необхідну для прийняття рішення, менше ніж 50 відсотків загальної кількості голосів усіх співвласників та більше ніж 75 відсотків загальної кількості голосів усіх співвласників (а для прийняття рішення з питань обрання органів управління об`єднання, зміни форми управління, встановлення та зміни розмірів внесків/платежів, затвердження кошторису - більше ніж 67 відсотків загальної кількості голосів усіх співвласників), крім випадків, передбачених цим Законом (ч.14 статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).

За змістом ст. 14 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник має право:
брати участь в управлінні об`єднанням у порядку, визначеному цим Законом і статутом об`єднання;
обирати та бути обраним до складу статутних органів об`єднання;
знайомитися з протоколами установчих та загальних зборів (крім конфіденційної інформації про фізичних осіб), власними листками опитування, зведеною інформацією про результати голосування кожного із співвласників (крім конфіденційної інформації про фізичних осіб), а також за власний рахунок робити з них виписки і копії та отримувати їх копії в електронній формі;
одержувати в установленому порядку інформацію про діяльність об`єднання;
вимагати від статутних органів захисту своїх прав та дотримання співвласниками правил добросусідства;
одержувати в установленому статутом порядку інформацію про діяльність асоціації.
Об`єднання на вимогу співвласника зобов`язане надати йому для ознайомлення всі свої фінансові звіти.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 20.03.2024 року у справі №753/7926/23, як Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (частина четверта статті 14), так і Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (частина друга статті 6) визначено, що здійснення (реалізація) співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників.

Судом встановлено, що 02.09.2019 року було затверджено Статут Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Богунська 4», в розділі ІІ якого визначено, що метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим статутом.
Порядок проведення загальних зборів визначено пунктами 6-10 розділу ІІІ Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Богунська 4».
Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.
Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку (пункт 11 розділу ІІІ Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Богунська 4»).
Розділом V Статуту визначено права і обов`язки співвласників.
Отже, чинним законодавством та Статутом Відповідача визначено повноваження, порядок та процедуру прийняття рішень Загальними зборами об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, а також передбачено можливість його оскарження в судовому порядку.
Щодо підстав оскарження рішень загальних зборів ОСББ, Суд зауважує на практику суду касаційної інстанції, зокрема, позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 29.07.2020 року у справі №910/15364/18:
«…за змістом частини 2 статті 382 та статті 385 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку, у зв`язку з чим для забезпечення експлуатації такого будинку, користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку можуть створити об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.
Аналіз статей 1, 4, 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» дозволяє дійти висновку, що основна діяльність об`єднання співвласників багатоквартирного будинку полягає в здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних послуг та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
Отже, зазначений Закон визначає об`єднання співвласників багатоквартирного будинку як юридичну особу, створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.
Аналогічний висновок щодо застосування норми права викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.09.2018 у справі №916/782/17.
Суд звертає увагу, що вищенаведений Закон передбачає прийняття рішення загальних зборів співвласників шляхом поіменного голосування з урахуванням як голосів, поданих співвласниками під час проведення загальних зборів, так і голосів, поданих під час письмового опитування, яке проводиться протягом 15 календарних днів з дати проведення загальних зборів у разі відсутності в результаті їх проведення достатньої кількості голосів «за» або «проти». При цьому кількість голосів кожного зі співвласників є пропорційною до частки загальної площі квартири (нежитлового приміщення) у загальній площі всіх квартир (нежитлових приміщень) у будинку.
…
Суд звертає увагу, що приписи частини 14 статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначають перелік питань, з яких рішення приймається не менш як двома третинами загальної кількості усіх співвласників, однак у разі, якщо статутом не передбачено прийняття таких рішень, тоді рішення з цих питань приймаються більшістю голосів. Щодо інших питань, не віднесених до цього переліку, рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості співвласників.
До відповідних питань віднесено, зокрема, рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд».
У постанові від 20.06.2024 року у справі № 910/15128/23 Верховний Суд звернув увагу на наступне:
«Верховний Суд у постанові від 07.06.2023 у справі №916/211/22 зазначив, що підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів членів кооперативу можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення члена кооперативу можливості взяти участь у загальних зборах; порушення рішенням загальних зборів прав чи законних інтересів члена.
Однак не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень.
Для визнання недійсними рішень загальних зборів кооперативу повинен бути доведеним факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів члена кооперативу (позивача).
Вирішуючи питання про захист порушеного права, суд має враховувати інтереси і самого кооперативу і його інших членів, крім позивача, тобто дотримуватися балансу інтересів членів кооперативу і самого кооперативу. Тому важливо встановити не абстрактне, а конкретне порушене право чи інтерес члена кооперативу для його співставлення з інтересами інших членів та кооперативу, які можуть бути порушені визнанням недійсним ухваленого рішення.
Верховний Суд зазначає, що такий підхід до вирішення подібних корпоративних спорів є усталеним і його послідовно дотримуються господарські суди під час вирішення спору щодо оскарження рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичних осіб. Визначальним для задоволення такого позову є наявність ознак порушення оскаржуваним рішенням прав та інтересів позивача».

Підсумовуючи, Суд зауважує, що в ході розгляду даної справи стороною Позивача не наведено конкретних підстав незаконності рішення Загальних зборів ОСББ від 30.04.2025 року у оскаржуваній частині, наприклад, порушення порядку скликання та проведення загальних зборів, відсутність належної кількості голосів на загальних зборах тощо. 
Сама по собі незгода Позивача з прийнятим Загальними зборами Відповідача рішення – не є підставою для його скасування.
Суд також зауважує, що всі співвласники багатоквартирного будинку, які беруть участь у голосуванні на загальних зборах ОСББ, є самостійними та наділені безумовним власним розсудом в частині висловлення власної позиції по питаннях порядку денного, а тому втручання в такий розсуд є неможливе. Іншими словами, суд не може зобов`язати співвласника голосувати на загальних зборах конкретним чином, оскільки це не відповідатиме завданням цивільного судочинства та порушуватиме права співвласників.
Отже, в ході судового розгляду справи судом не встановлено підстав для скасування рішення Загальних зборів ОСББ «Богунська 4» від 30.04.2025 року, та, як наслідок, зобов`язання Відповідача повторно розглянути заяву Позивача від 15.01.2025 року.
Суд також нагадує, що частиною 3 статті 42 Земельного кодексу України визначено, що порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.
Крім того, в ході розгляду справи Судом з`ясовано, що фактично порушене право Позивача ОСОБА_1 , на захист якого нею подано даний позов, полягає у відсутності у неї можливості мати власне паркомісце в дворі будинку АДРЕСА_3 , тобто ОСОБА_1 покликається на порушення її права на користування земельною ділянкою, що перебуває у постійному користуванні співвласників будинку, від імені яких діє ОСББ, а також приміщень (4 гаражів), які розміщені на даній земельній ділянці, які Позивач відносить до спільної власності усіх співвласників.
А тому Суд роз`яснює, що у залежності від конкретних обставин, які за розумінням Позивача відновлять її право, ефективним способом його захисту є позовні вимоги про встановлення порядку користування земельною ділянкою або ж негаторний позов (про усунення перешкод). При цьому, такі вимоги повинні пред`являтися до належного кола осіб, якими, на думку Позивача, порушується її право.
Той спосіб захисту, який застосовано Позивачем у даному судовому спорі, не є ефективним для захисту її права, оскільки не відновить його навіть у разі задоволення позову.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (Постанови Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі №338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі №569/17272/15-ц, від 2 липня 2019 року у справі № 48/340, від 19 травня 2020 року у справі №916/1608/18)
Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципу верховенства права.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Проаналізувавши доводи сторін, вимоги чинного законодавства України, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, Суд дійшов висновку про те, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Судовий збір відповідно до статті 141 ЦПК України покладається на Позивача у зв`язку з відмовою в задоволенні позову. 

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 2, 15, 16, 22, 23, 1167 ЦК України, ч. 6 ст. 82, ст. ст. 133, 137, 141ЦПК України, керуючись ст.ст. 89, 263-265, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, Суд, – 
У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Богунська 4» про зобов`язання вчинити дії, скасування рішення – відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 27.02.2026 року.

Суддя Домбровська Г.В.