МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Миколаїв

17 березня 2026 р.	справа № 400/1794/25 	

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в спрощеному позовному провадженні, в письмовому провадженні, розглянув адміністративну справу

за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	

до відповідача	Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради, шосе Херсонське, буд. 48/8, м. Миколаїв, 54028, 	

про	визнання протиправним та скасування припису від 25.12.24 р. № 9	

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач або ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради (далі - відповідач або УДАБК), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати припис № 9 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 25.12.24 р.
Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що за наслідками перевірки об`єкту будівництва, відповідач зробив безпідставний і необгрунтований висновок про здійснення позивачем будівельних робіт, які підпадають під визначення “капітального ремонту”. Позивач наполягає на тому, що виконувані ним будівельні роботи у виді переобладнання та перепланування внутрішніх приміщень, не є капітальним ремонтом у розумінні п. 3.7. ДБН А.2.2-3-2024. У зв`язку з цим, і вимоги спірного припису про розроблення та затвердження проектної документації, а в разі невиконання цього пункту - знесення об`єкту будівництва, як самочинно збудованого, носять протиправний характер.
У відзиві відповідач позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що згідно з Примірним переліком послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України 10.08.04 р. № 150 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.08.04 р. за № 1046/9645 (далі - Перелік № 150), виконувані позивачем будівельні роботи з влаштування внутрішніх перегородок (простінків), є капітальним ремонтом, що потребує затвердження проектної документації.
У відповіді на відзив позивач пояснив, що оскільки роботи з влаштування стін/перегородок не передбачають втручання в огороджувальні та несучі конструкції та інженерні системи загального користування, такі роботи не є капітальним ремонтом.
При відкритті провадження у справі, судом відмовлено у задоволені заяви позивача про забезпечення позову.
Провадження у справі зупинялось до набрання законної сили рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду у справі № 400/11486/24.
В судове засідання представник позивача не прибув, ухвала суду про поновлення провадження у справі отримана ним в електронному кабінеті системи Електронний суд, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідно до ст. 205 ч. 9 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
На підставі наведеної норми, суд розглядає справу в письмовому провадженні.
Вирішуючи спір, суд враховує наступне.
08.11.24 р. УДАБК склало акт № 6/0224 позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності (далі - Акт від 08.11.24 р.).
Актом від 08.11.24 р. зафіксовано, що ОСОБА_1 на об`єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_2 , виконує такі будівельні роботи, а саме: розпочато влаштування стін/перегородок в приміщенні 1-1 невизначеного призначення із газобетонних блоків, з метою покращення його експлуатаційних показників, орієнтовними розмірами: ширина - 4,3 м, довжина - 4,5 м, висота - 2,05 м, орієнтована площа 19,34 м кв.
Посилаючи на норми ДБН А.2.2-3-2014 “Склад зміст проектної документації на будівництво”, відповідач зробив висновок, що дані будівельні роботи відносяться до категорії “капітальний ремонт”, які виконуються позивачем без розробленої та затвердженої проектної документації, чим порушені вимоги ст. 7, 9 Закону України “Про архітектурну діяльність”, Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 16.05.11 р. № 45 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.06.11 р. за № 651/19389 та п. 6.2. ДБН А.3.-1-5:2016 “Організація будівельного виробництва”.
На підставі Акту від 08.11.24 р., УДАБК прийняло припис № 6/1 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 08.11.24 р. (далі - Припис № 6/1), яким від позивача у строк до 08.12.24 р. вимагається усунути виявлені порушення шляхом розроблення та затвердження проектної документації на об`єкт будівництва.
25.12.24 р. відповідач провів позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, результати якого оформлені актом № 10/2024 (далі - Акт від 25.12.24 р.).
Як слідує з Акту від 25.12.24 р., під час даного позапланового заходу, перевірялось виконання ОСОБА_1 вимог Припису № 6/1.
Відповідно до розділу VIII “Опис виявлених порушень вимог законодавства” Акту від 25.12.24 р., відповідачем встановлено, що позивач вимоги Припису № 6/1 не виконав, чим порушив ст. 41 ч. 3 п. 3 “а” Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності” та п. 11 пп. 3 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.11 р. № 553 (далі - Порядок № 533).
На підставі Акту від 25.12.24 р., УДАБК прийняло припис № 9 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 25.12.24 р. (далі - Припис № 9), яким від позивача вимагається:
1) у термін до 27.01.25 р. усунути виявлене порушення шляхом розроблення та затвердження проектної документації на об`єкт будівництва;
2) у той же термін, у разі невиконання п. 1 Припису № 9, усунути виявлені порушення шляхом добровільного знесення самочинного будівництва, а саме стін/перегородок в приміщенні 1-1 (відповідно до технічного паспорту від 24.06.21 р., інвентарна справі № 47) невизначеного призначення із газобетонних блоків з метою покращення його експлуатаційних показників, орієнтовними розмірами: ширина - 4,3 м, довжина - 4,5 м, висота - 2,05 м, орієнтована площа 19,34 м кв.
Також у Приписі № 9 застережено, що у разі невиконання його вимог, УДАБК буде подано позов про знесення самочинно збудованого позивачем об`єкта.
Таким чином, як слідує з заяв по суті справи, спір між сторонами виник з приводу вірної кваліфікації будівельних робіт, які були виконані позивачем: останній стверджує, що такі роботи не є капітальним ремонтом, отже не потребують проектної документації, тоді як відповідач наполягає на тому, що влаштування стін/перегородок підпадає під визначення “капітального ремонту”, який здійснюється позивачем без розроблення і затвердження проектної документації, що і послугувало підставою для прийняття спірного Припису № 9.
Як вже зазначалось судом вище, під час перевірки, результати якої оформлені Актом від 25.12.24 р., відповідач перевіряв виконання ОСОБА_1 вимог попереднього Припису № 6/1.
В свою чергу, позивач оскаржив даний припис до Миколаївського окружного адміністративного суду, рішенням якого від 09.04.25 р. у справі № 400/11486/24 у задоволені позову було відмовлено.
В мотивувальній частині рішення суд зробив наступний висновок: “З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позивач здійснював на Об`єкті будівництва саме капітальний ремонт. Відтак відповідач обґрунтовано прийшов до висновку, що позивач зобов`язаний був проводити його відповідно до статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єкту, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 № 45, пункту 3 примітки до Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 № 406, пункту 6.2 ДБН А.3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва» за наявності належним чином затвердженої документації.
У позовній заяві, у відповіді на відзив на позовну заяву та у письмових поясненнях від 04.11.2024, поданих відповідачу, позивач підтвердив, що він проводив вищевказані роботи за відсутності належним чином затвердженої документації.
Таким чином, відповідач правомірно прийняв Припис № 6/1 з вимогою до позивача усунути встановлене порушення у сфері містобудівної діяльності на Об`єкті будівництва шляхом розроблення та належним чином затвердження проектної документації на об`єкті будівництва.”.
05.08.25 р. П`ятий апеляційний адміністративний суд розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.04.25 р. у справі № 400/11486/24 та залишив її без задоволення, а рішення суду - без змін.
Ухвалою Верховного Суду від 15.09.25 р. касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.04.25 р. та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.08.25 р. була повернута скаржнику.
За правилами ст. 255 ч. 2 КАС України, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.04.25 р. у справі № 400/11486/24 набрало законної сили.
Стаття 78 ч. 4 КАС України визначає, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Оскільки при розгляді справи № 400/11486/24 за участі тих же сторін, що і в цій справі, судом було встановлено факт здійснення позивачем саме капітального ремонту у виді будівельних робіт на об`єкті будівництва за адресою: м. Миколаїв, вул. Павла Скоропадського, 60Г/5, які полягають у влаштуванні стін/перегородок в приміщенні 1-1 невизначеного призначення із газобетонних блоків з метою покращення його експлуатаційних показників, орієнтовними розмірами: ширина - 4,3 м, довжина - 4,5 м, висота - 2,05 м, орієнтована площа 19,34 кв. м, то дані обставини не підлягають доказуванню в цій справі.
Посилання позивача на висновок судового експерта № 125-002 від 22.01.25 р. є безпідставним, так як оцінка цьому доказу також надана при розгляді справи № 400/11486/24, в якій суд зазначив: “Натомість у висновку судового експерта Лесків Світлани Анатоліївни від 22.01.2025 № 125-002 (далі - Висновок судового експерта № 125-002) вказано, що будівельні роботи з улаштування перегородок із газобетонних блоків у підвальному приміщенні літ. 1-1 пл. 69,6 кв.м за адресою: м. Миколаїв, вул. Павла Скоропадського (А.Макарова), 60Г/5, не відноситься до капітальних робіт.
До такого висновку експертка прийшла на тій підставі, що експлуатація будівлі за цільовим призначенням при виконанні позивачем відповідних робіт не призупинялась.
Однак, такий висновок суперечить встановленим фактами, що зазначені у Висновку експерта № 125-163, який був складений тією ж експерткою, що і Висновок експерта № 125-002, а також відео з місця проведення перевірки 28.10.2024.
Крім цього, Висновок експерта № 125-002 був складений 22.01.2025, тобто вже після прийняття відповідачем Припису № 6/1 (08.11.2024), складення Висновку експерта № 125-163 (17.07.2024) і проведення позапланової перевірки безпосередньо на Об`єкті будівництва (28.10.2024).
З наведеного слідує, що Висновок експерта № 125-002 був складений з врахуванням фактичних обставин на день його складання, тобто вже після прийняття відповідачем оскаржуваного припису, а отже на його підставі не можна встановити дійсних обставин у цій справі щодо робіт, які проводились позивачем на Об`єкті будівництва щонайменше у період з 17.07.2024 по 08.11.2024.
Враховуючи частину 75 КАС України, Висновок експерта № 125-002 не є достовірним доказом.”.
За правилами ст. 376 ч. 1 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Оскільки позивач здійснив капітальний ремонт без розробки та затвердження проектної документації, що встановлено при розгляді справи № 400/11486/24, за правилами ЦК України, виконані ним роботи є самочинним будівництвом.
Пункт 17 Порядку № 533 визначає, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).
Таким чином, Припис № 9, якім від позивача вимагається або розробити та затвердити проектну документацію на об`єкт будівництва, або знести самочинне будівництво, є правомірним.
За встановлених обставин, позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Судові витрати покладаються на позивача.
Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради (шосе Херсонське, буд. 48/8, м. Миколаїв, 54028, ЄДРПОУ 41256954) відмовити.
2. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз