КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2026 року справа № 340/1130/26

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого – судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (у порядку письмового провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі – виконавча служба) (третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі – Управління)) про визнання протиправною і скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, 

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду зі заявою до відповідача про визнання протиправною і скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 18 лютого 2026 року (ВП №78600346).
Пояснив, що Управління не виконало рішення суду і не виплатило заборгованість у повному обсязі.
Відповідач заперечив щодо задоволення позову, надавши відзив на нього (а.с.53-54).
Пояснив, що виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого листа суду щодо перерахунку і виплати заборгованості за один місяць. Управління повідомило про виплату заборгованості у сумі 3421,08 грн. 
Управління заперечило стосовно задоволення позову, подавши пояснення (а.с.81-82).
Повідомило, що виконало рішення суду в частині негайного виконання.
03 березня 2026 року суд відкрив спрощене позовне провадження з викликом сторін (а.с.41-42).
17 березня 2026 року сторони і третя особа до суду не з`явилися, будучи сповіщені про час та місце розгляду справи (а.с.43-52).
Клопотали про розгляд справи за їх відсутності (а.с.53-54, 76, 89). 
Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про задоволення позову з таких підстав.

Встановлені обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року у справі №340/3325/25 зобов`язано Управління здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 20.12.2024 на підставі довідки ДУ «ТМО МВС України по Кіровоградській області» від 05.08.2021 №9688 та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» при нарахуванні щомісячної доплати в сумі 2000 грн без обмеження максимальним розміром пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.
Допущено до негайного виконання рішення суду в межах стягнення платежу у розмірі за один місяць (а.с.11-13).
07 липня 2025 року видано виконавчий лист щодо негайного виконання частини рішення суду (а.с.15).
14 липня 2025 року виконавча служба відкрила виконавче провадження №78600346 (а.с.16).
24 липня 2025 року рішення суду набрало законної сили (не подано апеляційну скаргу).
16 лютого 2026 року Управління надіслало до виконавчої служби інформацію про виплату заборгованості за один місяць (з 20 грудня 2024 року по 19 січня 2025 року) у сумі 3421,08 грн (а.с.53-54).
Кошти виплатили у липні 2025 року (а.с.100-101, 104). 
18 лютого 2026 року виконавча служба прийняла постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с.17).
Підстава – припис пункту 9 частини 1 статті 39 Закону «Про виконавче провадження» (далі – Закон).
Позов подано до суду 28 лютого 2026 року (а.с.1-7). 

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи. 

Перш за все, приписами пункту 1 частини 2 статті 287 КАС України встановлено, що позовну заяву стосовно оскарження рішення виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.
Позивач дотримався процесуального строку.
Виконавчий лист видано до набрання рішенням суду законної сили.
Отже, стосувався частини рішення суду, яке належало виконати негайно.
Суд у рішенні проаналізував законодавство, яке діяло упродовж 2024-2025 років.
Тому в Управління виник обов`язок виплатити кошти у сумі, яка становить різницю між нарахованою і виплаченою сумою з 20 грудня 2024 року по 19 січня 2025 року. 
У грудні 2024 року і січні 2025 року нарахували пенсію у сумі 28792,02 грн, а виплатили – 23610 грн (а.с.109).
Отже, заборгованість за рішенням суду в межах одного місяця становить 5182,02 (28792,02 – 23610) грн, а не 3421,08 грн. 
Розрахунок Управління стосовно обчислення заборгованості містить помилку.
Обчислюючи одноденну суму пенсії за січень 2025 року, використало не нараховану місячну суму у 28792,02 грн, а 25918,91 грн.
Такі дії суд кваліфікує, як умисні, бо не узгоджуються з розрахунком одноденної суми пенсії за грудень 2024 року, який зроблено правильно.
Підсумовуючи, суд зробив висновок, що Управління не виконало у повному обсязі частину рішення суду, яку звернуто до негайного виконання.
Приписами пункту 9 частини 1 статті 39 Закону встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Тому виконавча служба безпідставно закрила виконавче провадження.
Підсумовуючи, суд зробив висновок про визнання протиправною і скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.
Отже, позов належить задовільнити. 
Судові витрати складаються зі сплати судового збору у сумі 1064,96 грн і витрат на правову допомогу – 9000 грн (а.с.38, 69-73).
Приписами частини 7 статті 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
17 травня 2025 року ОСОБА_2 і адвокат Усатенко В.Ю. уклали договір про надання правничої допомоги (до звернення до суду) (а.с.72).
Правочином передбачено, що форма оплати послуг – гонорар, сума якого визначається додатковою угодою.
Позовну заяву склав і подав адвокат (а.с.1-4).
15 березня 2026 року сторони уклали додаткову угоду стосовно суми гонорару у цій справі (а.с.73).
Гонорар склав 9000 грн. 
Послуги зі складання позовної заяви і відповіді на відзив оцінено у 6000 грн, а участь у судовому засіданні – 3000 грн. 
Судом встановлено, що адвокат склав позовну заяву, в якій структуровано зазначив норми права, корті регулюють спірні правовідносини, сутність порушеного права і фактичні обставини справи.
Також склав відповідь на відзив (а.с.64-66).
Адвокат прибув до суду, але погодився на розгляд справи за його відсутності з підстави вчинення хакерської атаки на електронні сервери суду, що унеможливило фіксування судового засідання (а.с.89-90). 
15 березня 2026 року позивач оплатив послуги на правову допомогу (а.с.73 (на звороті)).
Приписами частини 9 статті 139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідач заявив клопотання про неспівмірність витрат на правову допомогу (а.с.94-95).
Заявлена сума витрат на правничу допомогу неспівмірна з урахуванням складності справи.
За фактичними обставинами і характером правовідносин справа не є складною. 
Керуючись принципом розумності і справедливості, суд зробив висновок, що судові витрати, які належить стягнути з відповідача, складають 7000 грн.
Суд розподіляє судові витрати відповідно до приписів статті 139 КАС України. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

В И Р І Ш И В:

Задовільнити позов ОСОБА_1 .
Визнати протиправною і скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 18 лютого 2026 року про закінчення виконавчого провадження №78600346.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (код 43315529; проспект імені Д.Яворницького,21-А м.Дніпро Дніпропетровська область) на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) судові витрати у сумі 8064,96 грн. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом десяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду Р.І. БРЕГЕЙ