СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  
ун. № 759/11480/25
пр. № 1-кп/759/567/26 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року м. Київ
Святошинський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , 
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.03.2025 за № 12025105080000278, за обвинуваченням  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, яка є ФОП, здобула вищу освіту, одружена, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190; ч. 2 ст. 190 КК України, 

сторони кримінального провадження:
прокурори - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , 
обвинувачена - ОСОБА_5 ,
захисник - ОСОБА_13 ,
інші учасники провадження:
представники потерпілих - ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена  ОСОБА_5 , готуючись до заволодіння чужим майном, 07.07.2024 о 19 год. 59 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи соціальну мережу «Вайбер» зі свого особистого номера телефону НОМЕР_1 , в шкільну групу батьків 8-А класу Ліцею № 98 «Батьки 8-А», де навчається її донька - ОСОБА_16 , написала повідомлення про можливість завезення в Україну із заводу у Китаї зарядних станцій EcoFlow за ціною на 35% дешевшою ніж ринкова.
За вказаним оголошенням 07.07.2024 до ОСОБА_5 звернулась ОСОБА_17 , якій ОСОБА_5 , безпосередньо реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, керуючись корисливим мотивом, достовірно знаючи, що у неї немає доступу зарядних станцій та можливості їх придбати чи отримати в інший спосіб, у зв`язку з чим вона завідомо не могла забезпечити їх отримання ОСОБА_17 , запропонувала придбати останній зарядні станції EcoFlow в асортименті на умовах часткової попередньої оплати. Будучи введеною в оману, ОСОБА_17 обрала зарядну станцію EcoFlow River 2 Pro, яка мала коштувати 22 100 грн, та 07.07.2024 і 08.07.2024 перерахувала в якості завдатку грошові кошти у сумі 7 000 грн та 2000 грн відповідно на банківську картку в АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_5 . Отримавши вказані грошові кошти в сумі 9000 грн, ОСОБА_5 розпорядилася ними на власний розсуд, витративши їх на цілі, що не пов`язані з придбанням зарядної станції.
Крім цього, в невстановлений досудовим розслідуванням час та невстановленому досудовим розслідуванні місці, але не пізніше 21.09.2024 у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, керуючись корисливим мотивом.
Реалізовуючи злочинний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , 21.09.2024 в телефонній розмові звернулася до ОСОБА_17 , скориставшись її довірою, та повідомила, що для отримання зарядної станції EcoFlow River 2 Pro наступного дня (тобто 22.09.2024), ОСОБА_17 треба сплатити заздалегідь не обумовлений платіж, що в сумі складав повну вартість товару, тобто 13 100 грн, на що остання погодилася, та перерахувала з картки свого чоловіка ОСОБА_18 грошові кошти у розмірі 13100 грн на банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_5 . Повторно отримавши вказані грошові кошти в сумі 13100 грн., ОСОБА_5 розпорядилася ними на власний розсуд, витративши їх на цілі, що не пов`язані з придбанням зарядної станції.
Крім цього, 08.08.2024 вказаним оголошенням до ОСОБА_5 звернувся ОСОБА_19 з приводу придбання зарядної станції EcoFlow Дельта 3600. У ході спілкування з останнім у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману. Цього ж дня, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи вказаний злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, достовірно знаючи, що у неї немає доступу зарядних станцій та можливості їх придбати чи отримати в інший спосіб, у зв`язку з чим вона завідомо не могла забезпечити їх отримання ОСОБА_19 , ОСОБА_5 запропонувала останньому придбати зарядну станцію EcoFlow Дельта 3600 за 68900 грн на умовах часткової попередньої оплати. Будучи введеним в оману, ОСОБА_19 10.07.2024 перерахував в якості завдатку грошові кошти у сумі 20720 грн відповідно на банківську картку в АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_5 . Отримавши вказані грошові кошти в сумі 20720 грн, ОСОБА_5 розпорядилася ними на власний розсуд, витративши їх на цілі, що не пов`язані з придбанням зарядної станції.
Крім цього, в невстановлений досудовим розслідуванням час та невстановленому досудовим розслідуванні місці, але не пізніше 11.07.2024 у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, керуючись корисливим мотивом. Реалізовуючи злочинний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , 11.07.2024 в телефонній розмові звернулася до ОСОБА_19 , скориставшись його довірою та повідомила, в зв`язку з невірним обрахуванням вартості зарядної станції та необхідністю оплати вантажних перевезень ОСОБА_19 треба сплатити заздалегідь не обумовлений платіж, в сумі 7000 грн, на що останній погодилася, та цього ж дня перерахував грошові кошти у розмірі 7000 грн на банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_5 . Повторно отримавши вказані грошові кошти в сумі 7000 грн, ОСОБА_5 розпорядилася ними на власний розсуд, витративши їх на цілі, що не пов`язані з придбанням зарядної станції.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190; ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: заволодінні чужим майном шляхом обману або зловживання довірою; заволодінні чужим майном шляхом обману або зловживання довірою вчиненому повторно.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190; ч. 2 ст. 190 КК України, визнала в повному обсязі та підтвердила обставини вчинення нею кримінальних правопорушень, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення, та показала, що 07.07.2024 о 19 год. 59 хв. вона перебувала за адресою: АДРЕСА_1 , та у мережі «Вайбер» у шкільній групі батьків, на той час, 8-А класу Ліцею № 98 «Батьки 8-А», де навчається її донька - ОСОБА_16 , написала повідомлення про можливість придбання зарядних станцій EcoFlow за дешевою ціною. На її повідомлення відгукнулася ОСОБА_17 , яка попросила придбати для неї зарядну станцію EcoFlow River 2 Pro, вартістю 22100 грн. У якості завдатку ОСОБА_17 перерахувала їй грошові кошти у сумі 7 000 грн та 2000 грн на її банківську картку. Через деякий час вона подзвонила ОСОБА_17 та повідомила їй, що треба сплатити ще 13100 грн, на що остання погодилася, та перерахувала вказані грошові кошти на її банківську картку. Також на її повідомлення відгукнувся ОСОБА_19 та попросив придбати зарядну станцію EcoFlow Дельта 3600, вартістю 68900 грн. ОСОБА_19 перерахував їй у якості завдатку грошові кошти у сумі 20720 грн на банківську картку. У подальшому, вона подзвонила ОСОБА_19 та попросила скинути грошові кошти у розмірі 7000 грн на її банківську картку, на що останній погодився, та перерахував вказані грошові кошти на її банківську картку. Вона знала та розуміла, що зарядні станції вона не придбає для потерпілих. Зарядні станції потерпілі не отримали. Вказані грошові кошти вона витратила на власні потреби. Коли ОСОБА_17 та ОСОБА_19 запитували її про зарядні станції, то вона тягнула час, казала, що скоро прибудуть. Кримінальні правопорушення вона вчинила з метою власної наживи. Потерпілому ОСОБА_19 вона частково повернула грошові кошти в сумі 5000 грн. На даний час вона не має можливості відшкодувати потерпілим шкоду. Цивільний позов потерпілих визнає в повному обсязі. Просила застосувати до неї покарання не пов`язане з позбавленням волі, оскільки має на утриманні неповнолітніх дітей.
Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції. 
У судовому засіданні представники потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 не оспорювали обставини вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень та просили задовольнити цивільний позов у повному обсязі.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.
Таким чином, допитавши обвинувачену ОСОБА_5 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують її особу, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_5 07.07.2024, перебуваючи за адресою:  АДРЕСА_1 , вчинила заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживанням довірою (шахрайство), а тому її дії кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України.
Крім того, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_5 08.07.2024, 11.07.2024 та 21.09.2024, перебуваючи за адресою:  АДРЕСА_1 , вчинила заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживанням довірою (шахрайство), повторно, а тому її дії кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. 
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання.
Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , судом не встановлено. 
Також при призначенні обвинуваченій ОСОБА_20 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком та нетяжким злочином; ставлення ОСОБА_5 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона одружена, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, є ФОП, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про її осудність, раніше не судима згідно зі ст. 89 КК України.
За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_5 покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, а саме у виді позбавлення волі. 
Разом з тим, враховуючи тяжкість вчинених ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, її особу, зокрема, наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей, працює, ставлення до вчиненого, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_5 ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку, оскільки, на думку суду, її виправлення можливе без ізоляції від суспільства.
Також суд покладає на обвинувачену ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 та п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України, які сприятимуть її виправленню. 
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_5 , попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Щодо цивільного позову представника цивільного позивача ОСОБА_18 та потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_19 - ОСОБА_14 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а саме: на користь ОСОБА_17 матеріальної шкоди в розмірі 9045 грн 23 к. та моральної шкоди в розмірі 30000 грн 00 к., на користь ОСОБА_18 матеріальної шкоди в розмірі 13100 грн 00 к. та моральної шкоди в розмірі 30000 грн 00 к., на користь ОСОБА_19 матеріальної шкоди в розмірі 27720 грн 00 к. та моральної шкоди в розмірі 30000 грн 00 к., то враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_5 вказаний цивільний позов визнала в повному обсязі, даний цивільний позов підлягає задоволенню.
Речові докази та судові витрати відсутні. 
Враховуючи викладене та керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5  визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190; ч. 2 ст. 190 КК України.
Призначити  ОСОБА_5  покарання за:
- ч. 1 ст. 190 КК України - у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;
- ч. 2 ст. 190 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5  остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України  ОСОБА_5  звільнити від відбування покарання з випробовуванням, з встановленням іспитового строку на 3 роки.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 та п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на  ОСОБА_5  такі обов`язки: 
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; 
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 
- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Цивільний позов представника цивільного позивача ОСОБА_18 та потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_19 - ОСОБА_14 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а саме: на користь ОСОБА_17 матеріальної шкоди в розмірі 9045 грн 23 к. та моральної шкоди в розмірі 30000 грн 00 к., на користь ОСОБА_18 матеріальної шкоди в розмірі 13100 грн 00 к. та моральної шкоди в розмірі 30000 грн 00 к., на користь ОСОБА_19 матеріальної шкоди в розмірі 27720 грн 00 к. та моральної шкоди в розмірі 30000 грн 00 к., - задовольнити у повному обсязі.
Стягнути із ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_17 (РНОКПП НОМЕР_4 ) матеріальну шкоду в розмірі 9045 (дев`ять тисяч сорок п`ять) грн 23 к. та моральну шкоду в розмірі 30000 (тридцять тисяч) грн 00 к.
Стягнути із ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_18 (РНОКПП НОМЕР_5 ) матеріальну шкоду в розмірі 13100 (тринадцять тисяч сто) грн 00 к. та моральну шкоду в розмірі 30000 (тридцять тисяч) грн 00 к.
Стягнути із ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_19 (РНОКПП НОМЕР_6 ) матеріальну шкоду в розмірі 27720 (двадцять сім тисяч сімсот двадцять) грн 00 к. та моральну шкоду в розмірі 30000 (тридцять тисяч) грн 00 к.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя           ОСОБА_1