Справа № 372/2203/26
Провадження № 3-456/26

П О С Т А Н О В А
іменем України

21 квітня 2026 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Висоцька Г.В., розглянувши матеріали, що надійшли Обухівського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи не повідомив, РНОКПП – НОМЕР_1 , 
за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 17.03.2026 року серії ВАД №966903, 29.01.2026 року о 08:52 год гр. ОСОБА_1 надіслав повідомлення в месенджерів «VIBER» свої співмешканці гр. ОСОБА_2 , тим самим порушив заборону термінового заборонного припису серії АА №497185 від 19.01.2026, чим своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У судове засідання ОСОБА_1 не звився, під час складання протоколу провину не визнав та зазначив, що йому не було роз`яснено терміни (час) термінового заборонного припису.
В протоколі про адміністративне правопорушення від 17.03.2026 року серії ВАД №966903 ОСОБА_1 інкриміновано ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Однак ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Поряд з цим, у фабулі даного протоколу зазначено, що ОСОБА_1 надіслав повідомлення в месенджерів «VIBER» свої співмешканці гр. ОСОБА_2 , тим самим порушив заборону термінового заборонного припису серії АА №497185 від 19.01.2026.
Порушення заборони термінового заборонного припису регламентується ч. 2 ст. 173-8 КУпАП.
Таким чином, дії вчинені ОСОБА_1 містять ознаки складу іншого правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, а саме невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані, окрім іншого, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, у якому повноважною особою зазначаються усі необхідні відомості для подальшого прийняття судом рішення у справі. Протокол складається у кожному випадку виявлення адміністративного правопорушення, крім випадків, передбачених статтею 258 цього Кодексу, та повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.
Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Приймаючи до уваги те, що суд розглядає справу про вчинення адміністративного правопорушення в межах і на підставі протоколу, складеного уповноваженими органами, будь-які докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення відсутні, тому провадження в справі відносно нього за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.247, 283, 284, 294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, закрити за п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Г.В.Висоцька