ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року	Львів	Справа № 459/2371/25 пров. № А/857/51206/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,
суддя Запотічний І.І.,
суддя Шинкар Т.І.

секретар судового засідання Слободян І.М. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шептицького міського суду Львівської області від 17 жовтня 2025 року у справі № 459/2371/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення (головуючий суддя, Новосад М.Д., м.Шептицький, Львівська область), -
В С Т А Н О В И В:
16.07.2025 ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), в якому просив:
- скасувати постанову №973 від 04.07.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що спірною постановою, на підставі ч.3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), його притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що не прибув за повісткою до центру комплектування та соціальної підтримки. Позивач заперечував щодо наявності підстав для притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки не знав про наявність повістки, та таку не отримував. Поряд з цим, зазначав, що у спірній постанові відповідач зазначив невірну адресу позивача на яку було направлено повістку, а саме - замість задекларованої адреси ОСОБА_1 повістку, за змістом постанови, направлено на адресу того ж центру комплектування та соціальної підтримки.
Рішенням Шептицького міського суду Львівської області від 17.10.2025 у задоволенні позову відмовлено.
Приймаючи рішення суд першої інстанції дійшов висновку про те, що помилково зазначена адреса у спірній постанові є лише опискою, відтак це не може бути підставою для скасування рішення відповідача. Наявні у справі повістка та опис до цінного листа підтверджують те, що спірну постанову направлено позивачу за його місцем реєстрації.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю. 
Доводи скарги загалом співставні з доводами позовної заяви. Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що поштове відправлення, в якому за твердженнями відповідача була повістка, надійшло у м. Шептицький 06.06.2025, проте в трекінгу відправлення не вказано, що таке має стосунок до адреси проживання позивача, оскільки зазначено лише м. Шептицький. Вважає, що оператор поштового зв`язку не вчинив жодних дій для вручення відправлення. 
Більше того, перша спроба вручення поштового відправлення за даними трекінгу була здійснена 12.06.2025, що за часом є пізніше, ніж дата визначена відповідачем для прибуття позивача.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Розгляд справи здійснюється з урахуванням положень параграфа 2 Глави 11 Кодексу адміністративного судочинства України.
За правилами статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.
Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.
Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
З урахуванням приписів ч.4 ст.229, ч.2 ст.313 КАС України, розгляд справи здійснювався за відсутності сторін, які були належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, в зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити з огляду на наступне.
За змістом спірної постанови №973 від 07.07.2025, військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не прибув за повісткою 08.06.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою уточнення облікових даних. 
За скоєне ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу.
Не погоджуючись із спірною постановою позивач звернувся до суду із позовом.
Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про необґрунтованість спірної постанови такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства з наступних причин.
Згідно ч.3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом спірної постанови позивачу інкриміновано неприбуття за повісткою до центру комплектування та соціальної підтримки.
За аргументами позивача повістку про необхідність прибуття до центру комплектування та соціальної підтримки було направлено за неналежною адресою.
В матеріалах справи наявна сформована повістка №3655306 від 29.05.2025 та опис вкладення до рекомендованого поштового відправлення №061025651235, яким позивачу направлена згадана повістка. Як у повістці, так і в описі вказана адреса позивача - АДРЕСА_1 . Тому, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що у спірній постанові неправильно зазначена адреса є лише опискою.
Разом з тим, апеляційний суд з`ясував наступне.
Відповідно до абзацу четвертого пункту 34 постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 «Питання проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» (далі – постанова №560) повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення. 
Матеріалами справи підтверджується, що повістка сформована 29.05.2025, а згідно трекінгу поштового відправлення повістку направлено позивачу 04.06.2025. Таким чином, відповідачем не виконано вимог згаданої вище норми постанови №560 щодо строку надіслання повістки.
Більше того, апеляційний суд звертає увагу на те, що у повістці №3655306 від 29.05.2025 зазначено про необхідність прибуття позивача до центру комплектування та соціальної підтримки 08.06.25.
З того ж таки трекінгу апеляційний суд з`ясував, що повістка прибула до м. Шептицький лише 06.06.2025, та вперше спроба вручення відправлення датована 12.06.2025. Повторна спроба вручити повістку датована 20.06.2025.
Згідно пункту 24 постанови №560 у разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Таким чином, об`єктивно позивач, за таких умов, був позбавлений можливості прибути до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у день визначений у повістці. 
Зазначене вище суд першої інстанції залишив поза увагою, відтак дійшов помилкового висновку про наявність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Згідно ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Таким чином спірна постанова відповідача підлягає скасування, а провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності - закриттю.
Згідно ст. 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
За правилами ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач, через свого представника сплатив судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги на загальну суму 1514 гривень, який за правилами ст. 139 КАС України підлягає стягненню з відповідача.
Керуючись ст. 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а рішення Шептицького міського суду Львівської області від 17 жовтня 2025 року у справі №459/2371/25 скасувати.
Прийняти нове, яким позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.
Скасувати постанову № 973 від 04.07.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 закрити.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. І. Запотічний 	
 	 	Т. І. Шинкар