Справа № 487/1035/26 
Провадження № 3/487/380/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2026 року м. Миколаїв
Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Притуляк І.О., за участю секретаря судового засідання Поліщук І.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 124, 122-4 КпроАП України
ВСТАНОВИВ:
26.01.2026 року о 08 год. 26 хв., ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Опель Віваро» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 в районі будинку №6 по вул. Київській у м. Миколаєві, був неуважним не слідкував за дорожньою обстановкою та її змінами не вжив заходів щодо зменшення швидкості руху щоб постійно мати змогу контролювати транспортний засіб, не вжив заходів для уникнення зіткнення, внаслідок чого допустив наїзд на припаркований транспортний засіб «Шкода Фабіа» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , водій якого перебував поза межами транспортного засобу. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальні збитки. Тим самим ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3.б, 12.3 ПДР України.
Після чого ОСОБА_1 місце дорожньо-транспортної пригоди залишив, чим порушив вимоги 2.10 «а» ПДР України.

До судового засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву в якій просив провести розгляд справи за його відсутності, вину в порушенні ПДР України визнав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Положеннями ст. 280 КпроАП України передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.
Згідно зі ст. 251 КпроАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Вимогами ст.252 КпроАП України встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 124 КпроАП України передбачена відповідальність в разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Статтею 122-4 КпроАП України передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Відповідно до п. 2.3 «б» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно до п. 12.3 ПДР України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Пунктом 2.10 «а» ПДР України, передбачено, що водій у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Вина ОСОБА_1 у вчинені вказаних адміністративних правопорушень підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №577679 від 28.01.2026 року; Схемою місця ДТП від 26.01.2026 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 26.01.2026 року та ОСОБА_1 від 28.01.2026 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №577685 від 28.01.2026 року.
Таким чином, суд приходить до висновків, що ОСОБА_1 своїми діями скоїв адміністративні правопорушення передбачені ст.124 КпроАП України, а саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів; та ст. 122-4 КпроАП України, а саме залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КпроАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Враховуючи вимоги ст. 36 КпроАП України, характер та обставини вчинених правопорушень, приймаючи до уваги, що санкцією ст. 122-4 КпроАП України, передбачено стягнення, більш суворе, ніж стягнення, передбачене ст. 124 КпроАП України, суд вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу в межах санкції статті 122-4 КпроАП України, яке є необхідним і достатнім, для попередження вчинення ним адмінінстративних правопорушень та згідно ст. 23 КпроАП України, відповідає меті адміністративного стягнення.
Відповідно до ст.40-1КпроАПУкраїни у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст. ст.ст. 40-1, 124, 122-4, 278, 280, 283, 284 КпроАП України, -
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 122-4, 124 КпроАП України та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ст. 122-4 КпроАП України, в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн. 
(Отримувач Миколаївське ГУК/Микол.обл./21081300, ЄДРПОУ 37992030, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок UA438999980313010149000014001, Код класифікації доходів бюджету 21081300).
Стягнути з  ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір в розмірі 665,60 грн.
Реквізити рахунків для сплати судового збору в Заводському районному суді м.Миколаєва: Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106; Призначення платежу: 101; РНОКПП; Судовий збір стягнутий з ОСОБА_1 на користь держави, за постановою №487/1035/26.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.
Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя:            І.О.Притуляк