Справа № 346/4670/25 
Провадження № 22-ц/4808/240/26 
Головуючий у 1 інстанції Калинюк О. П. 
Суддя-доповідач Пнівчук 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої   Пнівчук О. В.,
суддів:   Мальцевої Є. Є., Томин О. О.
з участю секретаря  Кузнєцова В. В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 18 листопада 2025 року, у складі судді Калинюка О. П., у справі за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діяв адвокат Потятинник Юрій Романович, до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої знищенням автомобіля,
в с т а н о в и в:
У вересні 2025 року представник ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди.
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 18.07.2025, приблизно о 20 год. в м. Коломиї, по вул. Кийданецькій, Івано-Франківської області, відповідачка, керуючи належним позивачу легковим автомобілем марки «Opel Vectra», державний номерний знак « НОМЕР_1 », не впоралась з керуванням та скоїла дорожньо-транспортну пригоду, а саме з`їхала в кювет з водою, внаслідок чого автомобіль отримав пошкодження. 
З приводу дорожньо-транспортної пригоди, вчиненої відповідачкою, позивач звернувся до Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області. Органом поліції проведено перевірку за цим фактом та встановлено, що водієм даного автомобіля на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди була відповідачка ОСОБА_1 , також з приводу даних цивільно-правових відносин рекомендовано звернутись з позовом про відшкодування завданої шкоди. 
Зазначав, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля перевищує його ринкову вартість без урахування вище вказаних пошкоджень і становить 133 429 грн, а ринкова вартість вказаного автомобіля становить 106 634 грн.
Просив стягнути з відповідачки на користь позивача відшкодування майнової шкоди, завданої знищенням автомобіля, в розмірі 106 634 грн, та понесені судові витрати.
Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 18 листопада 2025 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відшкодування майнової шкоди в розмірі 106 634 гривні, що еквівалентно ринковій вартості автомобіля марки «Opel Vectra», 1998 року випуску, державний номерний знак « НОМЕР_1 », номер кузова: « НОМЕР_2 ».
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 969 грн.
Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Вважає, що рішення суду прийнято при неповному з`ясуванні всіх обставин справи та з порушенням норм процесуального права та невірним застосуванням норм матеріального права.
Судом першої інстанції не взято до уваги надані стороною відповідачки матеріали Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області. З наданих матеріалів вбачається, що відомості відносно факту пошкодження транспортного засобу «Opel Vectra» до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносились, за результатами сформовано довідку згідно Закону України «Про звернення громадян». Пояснення позивача та його дружини щодо даної події, не можуть бути доказом вини відповідачки у вчиненні ДТП, за яке передбачена адміністративна відповідальність.
Зазначає, що до матеріалів справи долучено виключно пояснення та рапорт, які не можуть слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Крім того, в даних матеріалах відсутня інформація щодо пошкоджень транспортного засобу, та план-схема ДТП. Також відсутні будь-які посилання на порушення правил дорожнього руху, які б підтверджували протиправну поведінку та вину у вчиненні ДТП. 
Вважає, що позивач та його представник не подали належних доказів, які б підтверджували вину відповідачки у вчиненні зазначеної ДТП. Відповідачку не було притягнуто до адміністративної відповідальності за фактом цієї події. Крім того, працівники поліції не відібрали у неї пояснень з приводу обставин ДТП. Відповідачка заперечує свою вину та вважає, що позов спрямований на безпідставне стягнення з неї коштів.
За відсутності протоколу, відсутності даних про порушення ПДР та доказів протиправної поведінки та вини, позов про відшкодування шкоди в порядку деліктних зобов`язань не підлягає задоволенню, оскільки відсутній склад цивільного правопорушення.
Місцевим судом також не взято до уваги та не надано належної оцінки висновку № 0063/ТЛ-25, наданого експертом судово-експертної фірми «Експо-Фірма» філії Українського центру після аварійного захисту «Експерт Сервіс» ОСОБА_3 від 10.08.2025. Так у висновку зазначено, що письмове звернення надійшло 14 липня 2025 року, натомість подія, про яку зазначає позивач, відбулась 18 липня 2025 року. Таким чином висновок є неналежним доказом у даній справі, не зрозуміло після якої саме події проводилося технічне дослідження.
Також судом першої інстанції не надано оцінки, що станом на 18.07.2025 у водія автомобіля марки «Opel Vectra» був дійсний страховий поліс № АТ5427741, однак, позивачем не надано доказів, які б підтверджували факт звернення до АТ «Страхова група «ТАС» з метою відшкодування майнової шкоди. Тому вважає, що ОСОБА_1 є неналежним відповідачем у даній справі.
Вважає, що позивач не довів належними та допустимими доказами обставин, викладених у позові. Зокрема, не підтверджено вчинення відповідачкою протиправних дій, її вини та причинно-наслідкового зв`язку між діями і заявленою шкодою, що є обов`язковими умовами цивільно-правової відповідальності. Також у справі відсутні судові рішення, які б встановлювали протиправність дій відповідачки та мали преюдиційне значення.
Просить рішення суду скасувати, ухвалити рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, стягнути з позивача витрати на правничу допомогу, понесені в ході розгляду справи.
Представник ОСОБА_2 адвокат Потятинник Ю. Р. подав відзив на апеляційну скаргу.
Вважає доводи апеляційної скарги безпідставними і необґрунтованими, оскільки факт вчинення ДТП відповідачкою зафіксовано органами поліції за наслідками проведеної перевірки за заявою позивача. При цьому, з матеріалів перевірки вбачається, що шкоди в результаті протиправних дій відповідачки завдано лише транспортному засобу марки «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності позивачу. Відсутність протоколу за ст. 124 КУпАП, ймовірно, зумовлена висновком поліції про цивільно-правовий характер спору.
Зазначає, що позивач належно зафіксував ДТП та повідомив поліцію, тоді як відповідачка залишила місце події. Позивач не може відповідати за дії працівників поліції та якість проведеної ними перевірки.
Факт і розмір шкоди підтверджено висновком експерта, долученим до позову. Помилкове зазначення у висновку експерта від 20.08.2025 дат письмового звернення не спростовує встановлених судом обставин і не впливає на допустимість доказу, оскільки є очевидною опискою. Позивач письмово до експерта не звертався, а зробив це усно після ДТП (після 18.07.2025), а 22.07.2025 автомобіль було оглянуто експертом.
Крім того зазначає, що представник відповідачки не посилався на обставини щодо висновку експерта і не піддавав сумніву його належність як доказу під час розгляду справи в суді першої інстанції, а тому позивач та його представник були позбавлені можливості спростувати ці доводи в суді першої інстанції. Вважає за доцільне з цих питань допитати експерта ОСОБА_3 .
Доводи позивача крім письмових доказів підтверджуються показаннями допитаних в судовому засіданні свідків, показання яких узгоджуються з іншими наявними доказами та встановленими судом обставинами справи.
Позивач долучив до матеріалів справи копію страхового полісу АТ «СГ» ТАС» № AT/5427741 від 08.11.2024, яким передбачено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу і, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором, тобто ОСОБА_2 .
Вважає рішення суду законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу необґрунтованою.
Просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду без змін. Допитати експерта Кавецького В.А. з приводу доводів представника відповідача щодо часу та обставин звернення позивача до експерта. Стягнути з відповідачки в користь позивача всі понесені судові витрати.
Представник ОСОБА_1 адвокат Вінтонів Н. М. у судовому засіданні апеляційного суду підтримав доводи апеляційної скарги з наведених у ній мотивів.
Представник ОСОБА_2 адвокат Потятинник Ю. Р. доводи апеляційної скарги заперечив, вважає рішення суду законним та обґрунтованим.
Вислухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Судове рішення, ухвалене судом першої інстанції, вищезазначеним вимогам не відповідає.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з наявності причинного зв`язку між діями відповідачки та шкодою завданою автомобілю позивача внаслідок цих дій, з урахуванням змісту частин 1 та 2 ст. 1187 ЦК України, та підтвердження розміру завданих позивачу внаслідок цього збитків.
Судом встановлено, що відповідно до даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 позивач ОСОБА_2 є власником автомобіля марки «Opel Vectra», 1998 року випуску, сірого кольору, номер кузова: « НОМЕР_2 ».
За змістом рапортів, складених поліцейськими Коломийського РВП 18.07. та 17.08. 2025 року, протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 18.07.2025 року, того дня о 22 год. 22 хв. надійшло повідомлення зі спецлінії «102» від позивача про те, що за вищевказаних обставин його знайома (відповідачка), взяла без його дозволу вказаний автомобіль та пошкодила його за час відсутності позивача, а саме керувала зазначеним автомобілем та заїхала на ньому в річку (а. с. 79-83).
Згідно з даними відповіді заступника начальника з превентивної діяльності Коломийського РВП № 149478-2025 від 22.08.2025 року проведеною перевіркою по факту ДТП за адресою: м. Коломия, вул. Кийданецька, Івано-Франківської області, встановлено, що за вказаною адресою знаходився зазначений автомобіль з ознаками механічних пошкоджень. У ході опитування встановлено, що водієм такого автомобіля на момент вчинення ДТП була відповідачка, яка на місці події була відсутня. У відповіді також вказано, що в зазначеному спорі вбачаються ознаки цивільно-правових відносин, які вирішуються в порядку цивільного судочинства, та проінформовано позивача про його право на звернення з позовом про відшкодування завданої шкоди (а. с. 12).
Відповідно до висновку № 0063/ТЛ-25, наданого експертом Судово-експертної фірми «Експо-Фірма» Філії Українського центру післяаварійного захисту «Експерт Сервіс» Кавецьким В. А. 20.08.2025 року за наслідком проведення технічного дослідження з метою визначення дійсної вартості завданої шкоди вищевказаному автомобілю з додатками, середня вартість такого автомобіля становить 112 246 грн, ринкова вартість – 106 634 грн, а вартість майнової шкоди, завданого цьому автомобілю вказаною ДТП, становить 133 429 грн (а. с. 13-41).
Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Як зазначено у частині першій статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.
Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.
Право вибору способу захисту, передбаченого законом, належить особі, яка звернулася за захистом свого права.
За положеннями статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом передбачених цим Кодексом випадках.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Відповідно до ч.3 ст. 12 та ч.ч.1,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних. Якщо позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, доведе суду обґрунтованість пред`явлених вимог, то у випадку їх неспростування стороною відповідача у спосіб, визначений законом, такі вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За загальним правилом, яке встановлено у частині першій статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків (майнової шкоди) у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
У частині другій статті 22 ЦК України визначено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Під час вирішення спорів про відшкодування шкоди доказуванню підлягає: факт завдання шкоди, протиправність дій завдавача шкоди, причинний зв`язок між протиправною дією чи бездіяльністю і негативними наслідками.
Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за завдання шкоди.
Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт завдання позивачеві шкоди, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вона завдана, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює завдану йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Наявність шкоди, протиправність дій її завдавача і причинний зв`язок між його діями та шкодою підлягають доказуванню на загальних підставах і відповідно до статей 12, 81 ЦПК України є обов`язком позивача.
Отже, обов`язковою умовою відшкодування завданих збитків та майнової шкоди є порушення прав особи внаслідок незаконних дій або бездіяльності та наявність реального збитку та шкоди.
Відповідно до положень ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Позивач, пред`являючи позов про відшкодування заподіяної йому матеріальної шкоди, посилався на те, що його знайома відповідачка в справі ОСОБА_1 18 липня 2025 року приблизно о 20.00 год, перебуваючи за адресою по  АДРЕСА_1 , взяла без його дозволу належний йому автомобіль марки «Opel Vectra», не впоралась з керуванням, з`їхала в кювет з водою, місце події покинула. У результаті дій відповідачки його автомобіль отримав пошкодження.
Встановлено, що позивач ОСОБА_4 в цей же день з приводу зазначеної події звернувся на спецлінію «102». 
Проведеною перевіркою по факту ДТП за адресою: АДРЕСА_1 , згідно відповіді від 22.08.2025 встановлено, що за вказаною адресою знаходився зазначений автомобіль з ознаками механічних пошкоджень. У ході опитування встановлено, що водієм автомобіля на момент вчинення ДТП була відповідачка ОСОБА_1 , яка на місці події була відсутня. У відповіді також вказано, що в зазначеному спорі вбачаються ознаки цивільно-правових відносин, які вирішуються в порядку цивільного судочинства, та проінформовано позивача про його право на звернення з позовом про відшкодування завданої шкоди.
Встановлено, що адміністративний протокол про порушення ОСОБА_1 ПДР не складено, із заявами до виплату страхового відшкодування за вказаним фактом жодна із сторін не зверталися.
Відповідачка заявлені позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що позивачем та його представником не доведено факту керування відповідачкою зазначеним автомобілем на час вищевказаної події, в матеріалах справи відсутні докази присутності відповідачки на місці ДТП та не доведено її вину у вчиненні такої пригоди, що виключає цивільно-правову відповідальність.
Ухвалюючи рішення по суті заявлених вимог, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, про те, що зібраними в справі доказами підтверджено неправомірні дії ОСОБА_1 яка без дозволу позивача взяла належний йому автомобіль марки «Opel Vectra», не впоралась з керуванням, з`їхала в кювет з водою, в результаті чого автомобіль позивача отримав пошкодження.
Вказані обставини підтверджені поясненнями допитаних у суді першої інстанції свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Так, свідок ОСОБА_5 (дружина позивача) пояснила, що вона разом із відповідачкою 18.07.2025 близько 20.00 год сіли в автомобіль позивача, відповідачка була за кермом, однак не впоралась з керуванням та з`їхала у воду. Відповідачка спочатку обіцяла добровільно відшкодувати завдану шкоду, однак таку добровільно не відшкодувала.
Свідок ОСОБА_6 пояснив, що він 18.07.2025 року близько 20.00 год. перебував із сторонами за адресою: м. Коломия, вул. Кийданецька. Він, позивач та їх приятель поїхали та залишили автомобіль ОСОБА_7 за вказаною адресою, а відповідачка та дружина позивача залишились. Приблизно через 10 хв вони на прохання відповідачки та дружини позивача повернулися, однак автомобіль був відсутній, при цьому відповідачка визнала, що була за кермом автомобіля та випадково з`їхала в річку та погоджувалася на добровільне відшкодування завданої шкоди.
Отже, факт керування ОСОБА_1 18.07.2025 близько 20.00 год. автомобілем «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_1 , з`їзд вказаного автомобіля під керуванням відповідачки в кювет та його пошкодження підтверджені поданими стороною позивача та перевіреними у судовому засіданні доказами: зокрема, рапортами складеними поліцейськими Коломийського РВП 18.07. та 17.08. 2025 року, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 18.07.2025 року, відповіддю з Коломийського РВП та показаннями допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутність постанови про притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, чи не складання протоколу про таке адміністративне правопорушення не дають підстав для висновку про недоведеність вини відповідачки у заподіянні позивачу матеріальної шкоди, в результаті пошкодження його автомобіля, оскільки така доведена під час розгляду справи у порядку цивільного судочинства.
Таким чином, суд враховуючи наявність причинного зв`язку між діями відповідачки та шкодою, заподіяною внаслідок цих дій, дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідачка зобов`язана відшкодувати на користь позивача матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок пошкодження автомобіля.
Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, обґрунтовуючи розмір заподіяної матеріальної шкоди, позивач посилався на висновок № 0063/ТЛ-25, експерта Судово-експертної фірми «Експо-Фірма» Філії Українського центру післяаварійного захисту «Експерт Сервіс» Кавецького В. А. від 20.08.2025 року, відповідно до якого середня вартість досліджуваного автомобіля становить 112 246 грн, ринкова вартість – 106 634 грн, а вартість майнової шкоди, завданого цьому автомобілю вказаною ДТП, становить 133 429 грн. Сума витрат на відновлення досліджуваного автомобіля марки «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_1 , 1998 року, перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень. Фізичне відновлення такого КТЗ можливе, але за принципом внеску – є економічно недоцільним. Вартість залишків пошкодженого автомобіля експертом не визначено.
Позивач просив стягнути з відповідачки заподіяну матеріальну шкоду в розмірі ринкової вартості вказаного автомобіля – 106634 грн.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Оскільки за висновком експерта відновлення пошкодженого автомобіля є економічно недоцільним, то розмір матеріальної шкоди заподіяної позивачу слід визначити як різницю між вартістю такого транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію з місця ДТП.
Зазначених обставин суд першої інстанції не врахував та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки матеріальної шкоди в розмірі ринкової вартості пошкодженого автомобіля, без урахування вартості залишків автомобіля після ДТП.
Позивач, пред`являючи позов у цій справі, не надав суду доказів щодо вартості його транспортного засобу після ДТП, а також не подав доказів щодо знаходження у нього пошкодженого автомобіля чи здійснення ним відновлювального ремонту автомобіля.
Оскільки матеріали справи не містять належних доказів щодо дійсного розміру шкоди, заподіяної позивачу внаслідок пошкодження його автомобіля, а підстави для стягнення шкоди в розмірі ринкової вартості автомобіля відсутні, то колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, та передчасно дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).
Враховуючи, що судом апеляційної інстанції задоволено вимоги апеляційної скарги, з позивача на користь відповідачки необхідно стягнути 1453,50 грн сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Коломийського міськрайонного суду від 18 листопада 2025 року скасувати та постановити нове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Потятинник Юрій Романович, до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої знищенням автомобіля – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1453,50 грн сплаченого судового збору.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 02 березня 2026 року.

Головуюча       О. В. Пнівчук
Судді:        Є. Є. Мальцева 
О. О. Томин