КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 33/824/4469/2025 
№ 757/31957/24-п 
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач: Жук О.В.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Жук О.В., 
розглянувши 17 листопада 2025 року апеляційну скаргу захисника Мельниченка М. С. на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 29 липня 2025 року про притягнення  
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

У С Т А Н О В И В:

29 липня 2025 року постановою судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/, провадження закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 , 04 липня 2025 року, близько 09 год. 27 хв., керуючи автомобілем «Лексус» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Мечникова у м. Києві, в порушення п. 10.9 Правил дорожнього руху України /далі - ПДР України/, під час руху заднім ходом з парко місця, не переконався в безпечності виконуваного маневру, здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по дорозі по вул. Мечникова у м. Києві. В результаті дорожньо-транспортної пригоди вказані транспортні засоби отримали пошкодження. Тобто ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. 

В апеляційній скарзі захисник Мельниченко М. С. просить скасувати вказану постанову, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Своє прохання обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням вимог матеріального та процесуального закону, встановлені у ньому обставини дорожньо-транспортної пригоди не відповідають дійсним обставинам справи. 
На думку апелянта, ОСОБА_1 не порушував ПДР України. Він обережно виїжджав з парко місця, переконавшись в безпечності маневру. Коли його автомобіль виїхав на смугу руху на 50 см, в цей час автомобіль ВАЗ, який рухався по смузі руху по вул. Мечникова, замість того, щоб прийняти лівіше, в`їхав у автомобіль ОСОБА_1 . З самого початку водій автомобіля ВАЗ вказував, що просто не помітив автомобіль ОСОБА_1 , однак в подальшому змінив свої пояснення і повідомив, що це саме ОСОБА_1 здійснив з ним зіткнення.
Суд однобічно розглянув справу та не здійснив аналізу доказів у їх сукупності, що спростовують пояснення водія ОСОБА_2 , які суд помилково поклав в основу прийнятого рішення про винуватість ОСОБА_1 . 
Поза увагою суду залишились дані схеми місця ДТП, опису слідів ударно-механічної взаємодії, судом не врахована зміна дорожньої обстановки, оскільки автомобіль ВАЗ на момент складання схеми ДТП був переміщений з місця, де відбулось зіткнення.
Безпідставно, на думку захисника, не враховано судом дані висновку судової автотехнічної експертизи № 8/24 від 14.08.2024, яка була проведена за матеріалами справи. Експерт встановив відсутність порушень п. 10.9 ПДР України з боку ОСОБА_1 , його дії відповідали ПДР України та в його діях відсутній причинно-наслідковий зв`язок з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Мельниченка М. С., заслухавши його пояснення з проханням задовольнити апеляційну скаргу, заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_3 та його представника Шевченка К. А., які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю що апеляційна скарга є такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження. 
Як вбачається з матеріалів справи зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.
Висновок суду щодо вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо нього, схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, поясненнями водія ОСОБА_3 , наданими поліцейським під час оформлення матеріалів справи та підтверджені під час судового розгляду в суді першої інстанції, іншими письмовими доказами, яким суд надав ретельну правову оцінку.
Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 04 липня 2025 року, близько 09 год. 27 хв., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Лексус» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Мечникова у м. Києві, під час руху заднім ходом з парко місця, не переконався в безпечності виконуваного маневру, здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по дорозі по вул. Мечникова у м. Києві, що призвело до пошкодження транспортних засобів. ОСОБА_1 інкримінується порушення в порушення п. 10.9 ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
З письмових пояснень водія ОСОБА_3 наданих поліцейським під час оформлення матеріалів пригоди, убачається, що він рухався на автомобілі «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Мечникова у м. Києві та проїжджаючи повз припарковані автомобілі раптово відчув удар у передню праву бокову частину свого транспортного засобу. 
Вказані пояснення потерпілого узгоджуються з даними плану-схеми місця пригоди, де місцем зіткнення позначено смугу руху автомобіля «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 , характер та локалізація пошкоджень автомобілів також підтверджує пояснення ОСОБА_3 .
Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, суд першої інстанції надав належну правову оцінку висновкам обох експертних досліджень, які були проведені. 
Так само суд належним чином проаналізував пояснення обох водіїв, свідків дорожньо-транспортної пригоди, надавши кожному з них належну правову оцінку. Підстав вважати, що суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду немає.
Відповідно до п. 10.9 ПДР України, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 , під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
Таким чином, саме на водія, який здійснює рух свого транспортного засобу заднім ходом покладається обов`язок не створювати небезпеку чи перешкоди іншим учасникам руху. Натомість, як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , намагаючись виїхати з припаркованого місця заднім ходом вказаних вимог ПДР України не дотримався, не надав дорогу водію автомобіля «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по своїй смузі прямо. Саме порушення ОСОБА_1 п. 10.9 ПДР України призвело до дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої автомобілі отримали пошкодження. Твердження сторони захисту про те, що водій автомобіля «ВАЗ» повинен був зреагувати на дорожню обстановку та об`їхати автомобіль «Лексус» не спростовує порушення ОСОБА_1 інкримінованого йому пункту 10.9 ПДР України. Тому вважаю, що суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
На підставі викладеного приходжу до висновку, що постанова судді Печерського районного суду м. Києва від 29 липня 2025 року, як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга захисника Мельниченка М. С. без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Мельниченка М. С. залишити без задоволення, а постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 29 липня 2025 року, якою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - без зміни.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя 
Київського апеляційного суду О.В. Жук