ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 р. 	Справа № 520/15052/25	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Подобайло З.Г.,
Суддів: Ральченка І.М. , Чалого І.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Технопідйом" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.10.2025, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., повний текст складено 22.10.25 по справі № 520/15052/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Технопідйом" 
до  Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці 
про визнання протиправною та скасування постанови
ВСТАНОВИВ
Товариство з обмеженою відповідальністю "Технопідйом" звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, в якому просить суд: визнати протиправною та скасувати Постанову заступника начальника Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці №Ц/ КВ/136/РН/503/ПТ/ПС від 27.05.2025р. про накладення штрафу на Товариство з обмеженою відповідальністю «Технопідйом».
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 р. в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Технопідйом" відмовлено.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Технопідйом", не погодившись з рішенням суду першої інстанції , подало апеляційну скаргу , вважає , що під час розгляду справи та прийняття оскаржуваної постанови судом не надано жодної оцінки доводам позивача. Зокрема, такому аргументу, як неправомірність проведення Відповідачем планової перевірки характеристик продукції, розміщеної на складі ТОВ «Технопідйом». Вказує , що ТОВ «Технопідйом» не є розповсюджувачем продукції у розумінні приписів Закону №2735- VI. У зв`язку із чим стосовно продукції, що знаходиться в розпорядженні ТОВ «Технопідйом», відповідно до приписів зазначеного закону можливо проведення лише позапланових перевірок. В той час як Відповідачем проведено планову перевірку. Відсутність правових підстав для проведення планової перевірки продукції, призводить до відсутності правових підстав для прийняття Оскаржуваної постанови. Оскільки, як відзначалося Позивачем, відсутність правових підстав для проведення планової перевірки унеможливлює наявність такої підстави для накладення штрафу, як створення перешкод у проведенні такої перевірки шляхом недопущення до проведення перевірок характеристик продукції та невиконання встановлених цим Законом вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, оскільки відповідальність за наведене порушення можлива лише за невиконання законних вимог посадових осіб органу контролю. Вважає, що наявні у матеріалах справи докази свідчать про те, що Відповідачем не доведено, яким чином ненаданням позивачем документації, визначеної у пункті 5 Вимоги, створило перешкоди у проведенні перевірки, за одночасної умови ненадання документації, визначеної пунктами 3,4 Вимоги, ненадання якої, як це визнається Відповідачем, було викликане об`єктивними причинами. Посилаючись на обставини та обґрунтування , викладенні в апеляційній скарзі , просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.10.2025р. по справі №520/15052/25, прийняти по справі нове рішенням, яким задовольнити позовні вимоги Позивача.
Центральне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці подало до суду відзив на апеляційну скаргу , вважає, що судом першої інстанції вирішено справу з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, висновки суду, викладені у рішенні відповідають обставинам справи, а рішення є законним та обґрунтованим. Суд надав повну, належну і об`єктивну оцінку доказам обох сторін у справі, встановивши в повній мірі дійсні обставини справи. З доводами апелянта, наведеними в апеляційній скарзі Міжрегіональне управління не погоджується, вважає їх необґрунтованими та такими, що не можуть бути підставою для задоволення вимог апеляційної скарги. Просить суд апеляційну скаргу ТОВ "Технопідйом" залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.10.2025 у справі № 520/15052/25 – без змін.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Учасникам по даній справі було направлено судом апеляційної інстанції та отримано останніми копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. копію апеляційної скарги, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа .
Відповідно до ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, вислухавши суддю – доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції , доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи у їх сукупності вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наказу Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 06.05.2025 № 472/ Ц-ЗК “Про проведення планової перевірки характеристик продукції” та направлення на проведення перевірки від 07.05.2025 № Ц/3.1/15969-25, в період з 08.05.2025 по 12.05.2025 начальником відділу ринкового нагляду Коваленком Олексієм Олександровичем та головним державним інспектором відділу ринкового нагляду Курпачем Олександром Анатолійовичем проведено планову перевірку характеристик продукції: машин та устаткування (технологічні транспортні засоби та машини, що змонтовані на транспортних засобах (колісних, сільськогосподарських та лісогосподарських) в частині їх відповідності вимогам Технічного регламенту безпеки машин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 р. № 62, за місцем розміщення продукції: складське приміщення, вул. Гоголя, 5, м. Васильків, Київська область.
В ході перевірки встановлено, що розповсюдження (реалізацію) продукції, яка підлягає перевірці за вказаною адресою здійснює ТОВ “ТЕХНОПІДЙОМ”, місцезнаходження: вул. Каденюка, 14, корп. А, кв. 70, м. Харків, код згідно з ЄДРПОУ 37094529.
Також судом встановлено, що в межах здійснення даного заходу державного ринкового нагляду головним державним інспектором відділу ринкового нагляду Курпачем О.А. видано письмову вимогу про надання документів від 08.05.2025 № Ц/3.1/15969-25-В (далі – Вимога), яку вручено керівнику ТОВ “ТЕХНОПІДЙОМ” Саркісову Р.С. 08.05.2025 року під особистий підпис.
Вказаною вимогою керівника ТОВ “ТЕХНОПІДЙОМ” Саркісова Р.С. було зобов`язано надати перелік документів для проведення перевірки державному інспектору відділу ринкового нагляду Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Курпачу О.А., в узгоджений з ним термін до 10-00 години 12.05.2025 за місцезнаходженням Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці: м. Київ, вул. Вавилових, 10, каб. 407, однак у встановлений Вимогою строк, документи, зазначені у пунктах 3-5 Вимоги стосовно продукції, зазначеної у додатку 1 до Вимоги позивачем -ТОВ “ТЕХНОПІДЙОМ” надано не було, що не заперечується позивачем по справі. 
Позивач листом від 12.05.2025 року вих. 12/05-01 повідомив Головному державному інспектору відділу ринкового нагляду Центрального міжрегіонального управління Держпраці Карпачу А.О. зокрема, що на цей час місцем знаходження головного офісу ТОВ “Технопідйом” є місто Харків. За адресою м. Васильків Київської області знаходиться тимчасове місце розташування техніки, що належить товариству. Отже, уся супровідна та технічна документація на розташовану за наведеною адресою технікою, знаходиться у головному офісі товариства, що обумовлює необхідність значного часу на підготовку усього обсягу документації відповідно до вимоги. Більша частина техніки є вживаною та придбавалася товариством з метою подальшого ремонту, відновлення та введення в обіг на ринку України. У зв`язку із чим, на цей час така техніка є некомплектною та не може бути реалізована як продукція, до виконання необхідного обсягу робіт. Крім того, в листі зазначено, що виробниками усієї техніки, що належить ТОВ “Технопідйом” є нерезиденти України, що обумовлює необхідність значної кількості часу на підготовку усього обсягу документації. Крім того, беручи до уваги наведені обставини, частина документації, що має бути надана товариством, складена іншою мовою, ніж мова діловодства та документації державних органів України. Статтею 15 Закону “Про державний ринковий нагляд і контроль не харчової продукції” передбачений обов`язок суб`єктів господарювання у строк не більше, ніж тридцять робочих днів, за власний рахунок забезпечити переклад таких документів мовою діловодства. Одночасно, термін перевірки складає із 07.05.2025р. по 12.05.2025р., два дні з яких є вихідними днями. Отже, у зв`язку з наведеним ТОВ “Техкопідйом” з об`єктивних причин позбавлене можливості виконати вимогу про надання документів від 08.05.2025р. у встановлений нею строк до 12.05.2025р.
Вказаним листом позивач просив надати додатковий строк для надання усього обсягу документів згідно вимоги у строк не більш ніж тридцять робочих днів, орієнтовно до 30.06.2025р.
Позивач - ТОВ “ТЕХНОПІДЙОМ” у зазначених поясненнях не зазначив про причини невиконання п. 5 Вимоги щодо надання документів, що дають змогу ідентифікувати суб`єкта господарювання, який поставив продукцію на територію України (щодо продукції № 1-24, зазначеної в Додатку 1 до Вимоги), у зв`язку з чим відповідачем було прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, на виконання яких позивачу необхідно було, зокрема, забезпечити наявність документів, які ним не надано на виконання п. 3 та 4 Вимоги у встановлений у відповідних рішеннях строк.
Факт відсутності (ненадання) документів на виконання п. 3 та 4 Вимоги зафіксовано і в акті перевірки (розділ порушення), оскільки відсутність таких документів є порушенням вимог Технічного регламенту безпеки машин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 р. № 62. Позаяк, ненадання документів (їх відсутність), зазначених в п. 5 Вимоги не відноситься до порушень вимог вищезазначеного Технічного регламенту, тому забезпечити їх надання органу ринкового нагляду неможливо шляхом винесення рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів за результатами проведення відповідної перевірки. Разом з тим, невиконання вимог перевіряючих, що дають змогу відстежити ланцюг постачання створює перешкоди у здійсненні відповідачем державного ринкового нагляду та є порушенням вимог Закону № 2735-VI.
Невиконанням п. 5 Вимоги позивачем створено перешкоди в проведенні планової перевірки характеристик продукції (зокрема, не ідентифіковано суб`єкта господарювання, який поставив продукцію, що перевірялася, на територію України, інформація про що повинна відображатися в акті перевірки та додатках до нього, за результатами відстеження ланцюга постачання мали бути вжиті подальші дії в межах компетенції Відповідача, як органу ринкового нагляду). 
Факт створення ТОВ “ТЕХНОПІДЙОМ” перешкод у проведенні перевірки шляхом невиконання законних вимог посадової особи, яка здійснює державний ринковий нагляд зафіксовано в Акті перевірки характеристик продукції від 12.05.2025 №Ц/КВ/136/РН/503, який було складено в останній день перевірки.
12.05.2025 року головним державним інспектором відділу ринкового нагляду Курпачем О.А. було складено протокол № Ц/КВ/136/РН/503/ПТ про виявлене порушення вимог Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції", в якому зафіксовано факт створення перешкод у проведенні даної планової перевірки характеристик продукції шляхом невиконання встановлених Законом України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", вимог посадової особи, яка здійснює державний ринковий нагляд, а саме: п. 5 вимоги про надання документів від 08.05.2025 №Ц/3.1/15969-25-В.
13.05.2025 протокол від 12.05.2025 року № Ц/КВ/136/РН/503/ПТ разом з актом перевірки та документами, що стосуються справи передано на розгляд першому заступнику начальника Міжрегіонального управління Андрію Харченку.
Також суд зазначає, що листом Міжрегіонального управління від 14.05.2025 року № Ц/2/17043-25 позивачу роз`яснено права і обов`язки учасника адміністративного провадження, повідомлено про доступ до матеріалів справи та забезпечено реалізацію права бути заслуханим у справі про накладення штрафу відповідно до положень Закону України “Про адміністративну процедуру”. 
Позивач листом від 27.05.2025 року вих. №27/05-01 надав пояснення, які було враховано при прийнятті оскаржуваного в межах даної справи адміністративного акту.
За результатами розгляду справи про накладення штрафу на ТОВ “ТЕХНОПІДЙОМ”, заступником начальника Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Андрієм Тименком винесено постанову про накладення штрафу від 27.05.2025 № Ц/КВ/136/РН/503/ПТ/ПС, якою до позивача застосовано адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу у розмірі 10 000 (десяти тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 170 000,00 гривень (сто сімдесят тисяч гривень нуль копійок).
Позивач, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду. 
Відмовляючи у задоволенні позову , суд першої інстанції , враховуючи факт невиконання позивачем вимоги, виданої при здійсненні відповідної перевірки, дійшов висновку, що оскаржувана постанова про накладення штрафу від 27.05.2025 № Ц/КВ/136/РН/503/ПТ/ПС, винесена відповідачем в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, а отже не підлягає скасуванню. 
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного.
Так, позов обґрунтований, зокрема, твердженням позивача про неправомірність проведення відповідачем планової перевірки характеристик продукції (машини та устаткування), розташованої за адресою Київська область, м. Васильків, вул. Гоголя, 5 , оскільки ТОВ «Технопідйом» не є розповсюджувачем продукції у розумінні приписів Закону №2735-VI, у зв`язку із чим стосовно продукції, що знаходиться в розпорядженні ТОВ «Технопідйом», відповідно до приписів зазначеного закону , можливо проведення лише позапланових перевірок.
Частиною другою статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції встановлені Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» (далі - Закон №2735).
Статтею 1 Закону України №2735 визначено, що державний ринковий нагляд - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.
Державний ринковий нагляд - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.
Метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.
Ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Органи ринкового нагляду становлять єдину систему. Сфери відповідальності органів ринкового нагляду включають види продукції, що є об`єктами технічних регламентів, і можуть включати види продукції, що не є об`єктами технічних регламентів, відповідно до частин першої та другої статті 10 Закону №2735.
Стаття 7 Закону №2735 визначає, що суб`єкти господарювання під час здійснення ринкового нагляду та контролю продукції мають право перевіряти наявність у посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд та контроль продукції, наявність службових посвідчень; одержувати від посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, копії посвідчень (направлень) на проведення перевірок та не допускати їх до проведення перевірок, якщо вони не надали копії таких документів; бути присутніми під час здійснення всіх заходів ринкового нагляду; звертатися за захистом своїх прав та інтересів до суду.
Положеннями статті 15 Закону №2735 визначені права посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд. Так, посадові особи, які здійснюють ринковий нагляд, мають право:
1) проводити у випадках і порядку, визначених цим Законом, документальні перевірки та обстеження зразків продукції, відбирати зразки продукції і забезпечувати проведення їх експертизи (випробування);
2) безперешкодно відвідувати, за умови пред`явлення службового посвідчення та посвідчення (направлення) на проведення перевірки, у будь-який час протягом часу роботи об`єкта: а) торговельні та складські приміщення суб`єктів господарювання і місця, зазначені у пункті 2 частини дев`ятої статті 23 цього Закону, для проведення перевірок характеристик продукції і перевірок стану виконання суб`єктами господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів; б) місця, зазначені в пункті 3 частини дев`ятої статті 23 цього Закону, для проведення перевірок додержання вимог щодо представлення продукції, яка не відповідає встановленим вимогам, перевірок характеристик продукції та перевірок виконання суб`єктами господарювання приписів і рішень відповідно до частини п`ятої статті 26 цього Закону; в) місця, зазначені в пункті 4 частини дев`ятої статті 23 цього Закону, для проведення перевірок характеристик продукції;
3) вимагати від суб`єктів господарювання надання документів і матеріалів, необхідних для здійснення ринкового нагляду, одержувати копії таких документів і матеріалів. У разі якщо оригінали таких документів і матеріалів складені іншою мовою, ніж мова діловодства та документації державних органів, на вимогу органів ринкового нагляду суб`єкти господарювання зобов`язані за власний рахунок забезпечити їх переклад мовою діловодства та документації державних органів в обсязі, необхідному для здійснення ринкового нагляду;
4) вимагати від посадових осіб суб`єктів господарювання та фізичних осіб - підприємців надання у погоджений з ними строк усних чи письмових пояснень з питань, що виникають під час проведення перевірок і вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів;
5) складати акти перевірок та застосовувати в установленому законом порядку штрафні санкції до суб`єктів господарювання за порушення вимог цього Закону, Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції" та встановлених вимог;
6) складати на основі актів перевірок протоколи про адміністративні правопорушення у сфері здійснення ринкового нагляду та розглядати справи про відповідні адміністративні правопорушення згідно із законом України;
7) залучати у разі потреби в установленому порядку до здійснення ринкового нагляду працівників наукових установ та фахівців. На осіб, які залучені в установленому порядку до здійснення ринкового нагляду, поширюються обов`язки, визначені пунктами 1-5 частини першої статті 17 цього Закону;
8) вимагати від посадових осіб суб`єктів господарювання та фізичних осіб - підприємців припинення дій, які перешкоджають здійсненню заходів ринкового нагляду, а в разі їх відмови від припинення таких дій - звертатися до органів Національної поліції за допомогою у здійсненні законної діяльності з ринкового нагляду.
Статтею 23 Закону №2735 визначений порядок проведення перевірок характеристик продукції.
Частиною третьою статті 23 Закону №2735 встановлено, що органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.
Законодавче визначення термінів «розповсюджувач» та «розповсюджувачів та «виробник» наведено у статті 1 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності».
Так, «розповсюджувач» - будь-яка інша, ніж виробник або імпортер, фізична чи юридична особа в ланцюгу постачання продукції, яка надає продукцію на ринку.
«Виробник» - будь-яка фізична чи юридична особа (резидент чи нерезидент України), яка виготовляє продукцію або доручає її розроблення чи виготовлення та реалізує цю продукцію під своїм найменуванням або торговельною маркою (знаком для товарів і послуг).
Таким чином, державний ринковий нагляд, що здійснюється у формі планових та позапланових перевірок, поширюється на виробників, а також розповсюджувачів продукції.
ТОВ «Технопідйом» листом від 12.05.2025 року вих. 12/05-01 доводило до відома Головному державному інспектору відділу ринкового нагляду Центрального міжрегіонального управління Держпраці Карпачу А.О. , крім іншого , що товариство є саме імпортером продукції. Товариство пояснювало, що виробниками усієї продукції, придбаної ТОВ «Технопідйом», є нерезиденти. 
У позові та апеляційній скарзі ТОВ «Технопідйом» вказує , що воно є саме імпортером відповідної продукції для подальшого її введення в обіг на ринку України після відновлення.
З матеріалів справи встановлено , що відповідачем проведено перевірку характеристик продукції відносно ТОВ «Технопідйом» , за наслідками чого складено акт від 12.05.2025 року №Ц/КВ/136/РН/503.
З додатків до Акту від 12.05.2025 року №Ц/КВ/136/РН/503 встановлено , що перевіряючими зазначено ТОВ «Технопідйом» як імпортера.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2026 витребувано у Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці письмові пояснення стосовно визначення статусу ТОВ "Технопідйом" як суб`єкта господарювання (виробник продукції, розповсюджувач продукції тощо) щодо якого призначена планова перевірка на підставі наказу Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 06.05.2025 № 472/ Ц-ЗК «Про проведення планової перевірки характеристик продукції» та документи в підтвердження пояснень.
Центральним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці до суду надано письмові пояснення начальника відділу ринкового нагляду Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці О.Коваленка з яких вбачається , що ТОВ «Технопідйом» не надало документального підтвердження ланцюга постачання, який міг би визначити його статус як імпортер, саме тому ТОВ «Технопідйом» перевірявся як розповсюджувач. Керівник ТОВ «Технопідйом» постійно наголошував, що ТОВ «Технопідйом» є імпортером виявленої техніки, оскільки купує її за кордоном, ввозить і вводить в обіг на території України, саме тому в додатках до Акту від 12.05.2025 року №Ц/КВ/136/РН/503 ТОВ «Технопідйом» зазначено як імпортера (зі слів керівника), але без документального підтвердження найменування, номеру та дати документа який підтверджує його статус імпортера.
Будь-яких документів в підтвердження визначення статусу ТОВ "Технопідйом" як розповсюджувача щодо якого призначена планова перевірка на підставі наказу Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 06.05.2025 № 472/ Ц-ЗК «Про проведення планової перевірки характеристик продукції» відповідачем до матеріалів справи не надано.
Частиною третьою статті 23 Закону №2735 встановлено, що органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.
Тобто , відсутність доказів в підтвердження визначення статусу ТОВ "Технопідйом" як розповсюджувача, а також визначення перевіряючими Товариства в додатках до акту перевірки саме як імпортера, свідчить про недотримання відповідачем вимог ч. 3 ст. 23 Закону №2735 при проведенні планової перевірки ТОВ "Технопідйом" як розповсюджувача.
Відповідно до вимог ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.
За встановлених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що недотримання відповідачем вимог ч. 3 ст. 23 Закону №2735, які визначають коло суб`єктів господарюванні у відношенні якиї проводиться планова перевірка характеристик продукції органами ринкового нагляду , є самостійним наслідком визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.
При вирішенні даного спору колегія суддів враховує, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово у своїх рішеннях, зокрема у справах у справах №265/6582/16-ц, №487/10128/14-ц, №487/10132/14-ц, №924/1473/15 звертала увагу на те, що відповідно до принципу jura novit curia («суд знає закони») навіть неправильна юридична кваліфікація сторонами спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм.
Колегія суддів акцентує увагу на тому, що надання судом оцінки всім важливим аргументам, що були передумовою прийняття суб`єктом владних повноважень відповідного індивідуального акта, який є предметом судового контролю, є визначеною процесуальним законом гарантією справедливого судового розгляду, одним із елементів якого є мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
Обов`язок суду встановити дійсні обставини справи при розгляді адміністративного позову безвідносно до позиції сторін випливає з офіційного з`ясування всіх обставин справи як принципу адміністративного судочинства, закріпленого нормами статті 2 та частини четвертої статті 9 КАС України, відповідно до змісту якого суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Аналогічні висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 27 січня 2022 року у справі №520/845/2020 та від 04 травня 2022 року у справі №120/6683/20-а.
З огляду на вищенаведене , колегія суддів дійшла висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог та визнання протиправним і скасування Постанови заступника начальника Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці №Ц/ КВ/136/РН/503/ПТ/ПС від 27.05.2025р. про накладення штрафу на Товариство з обмеженою відповідальністю «Технопідйом» .
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, не обґрунтував свого висновку щодо правомірності проведення планової перевірки ТОВ «Технопідйом» як розповсюджувача, формально пославшись на невиконання останнім вимоги відповідача , а саме п. 5 вимоги про надання документів від 08.05.2025 №Ц/3.1/15969-25-В , що дають змогу ідентифікувати суб`єкта господарювання, який поставив продукцію на територію України.
Інші аргументи, наведені сторонами, не вимагають детального обґрунтування, оскільки не є вирішальними. 
Колегія судів зазначає, що Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) щодо якості судових рішень на рівні рекомендацій, що мають характер норм «м`якого права», наголосила, що якість будь-якого судового рішення залежить головним чином від якості його обґрунтування. Воно не лише полегшує розуміння сторонами суті рішення, а насамперед слугує гарантією проти свавілля. Обґрунтування судового рішення загалом засвідчує дотримання національним суддею принципів, проголошених ЄСПЛ. При цьому навіть «проміжні» процесуальні рішення потребують належного викладу підстав їх прийняття, якщо вони стосуються індивідуальних свобод. Належне мотивування судового рішення - це стандарт ЄСПЛ, напрацьований за результатами розгляду заяв про порушення права на справедливий суд. Аналіз практики ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції свідчить, що право на мотивоване судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи.
По-перше, ціль мотивування судового рішення полягає в тому, щоб продемонструвати і довести, передусім сторонам, що суд справді почув, а не проігнорував їхні позиції. По-друге, мотивоване судове рішення надає сторонам змогу вирішити питання про доцільність його оскарження. По-третє, належне мотивування судового рішення забезпечує ефективний апеляційний перегляд справи. По-четверте, тільки мотивоване судове рішення забезпечує можливість здійснювати суспільний контроль за правосуддям.
Суд звертає увагу, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують у державах-учасницях з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд обов`язок щодо обґрунтування, який випливає зі статті 6 Конвенції, може бути вирішене тільки у світлі конкретних обставин справи (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», заява № 63566/00, пункт 23). Тому за наведених вище підстав, якими Суд обґрунтував своє рішення, не вбачається необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у справі.
Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно з п. 1, п. 4 ст. 317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення позовних вимог, апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат із урахуванням положень статті 139 КАС України, колегія суддів виходить з того, що судові витрати, які понесені позивачем під час розгляду справи, складаються із витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 3028,0 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 4542,0 грн.
Оскільки Другим апеляційним адміністративним судом ухвалено нове рішення, яким адміністративний позов задоволено, рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне здійснити розподіл судових витрат зі сплати судового збору, стягнувши на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Технопідйом» судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3028,0 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 4542,0 грн за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці.
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.10.2025 по справі № 520/15052/25 скасувати.
Прийняти нове судове рішення , яким позов задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати Постанову заступника начальника Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці №Ц/ КВ/136/РН/503/ПТ/ПС від 27.05.2025р. про накладення штрафу на Товариство з обмеженою відповідальністю «Технопідйом».
Стягнути на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Технопідйом» судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3028,0 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 4542,0 грн за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України. 

Головуючий суддя 	(підпис)	З.Г. Подобайло 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	І.М. Ральченко   І.С. Чалий